Ухвала
 
10 серпня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 638/4579/22
провадження № 61-10927ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання договору недійсним та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КІФ» (далі - ТОВ «КІФ») про визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що у березні 2021 року вона віддала в ремонт свій телефон, де її sim-картку було втрачено та заблоковано. Однак у січні 2022 року невідомі особи, використовуючи вказану sim-картку, оформили на її ім`я кредити в різних фінансових установах.
 
У січні 2022 року їй було відмовлено у придбанні телевізору в розстрочку у зв`язку з наявністю непогашених кредитів. Згідно відомостей, які надало Українське бюро кредитних історій (далі - УБКІ), від її імені було зроблено 18 заявок на отримання онлайн кредиту та на її ім`я було відкрито 7 кредитів. Зокрема, на її ім`я оформлено кредит в ТОВ ФК «КІФ», договір № 243518 від 07 січня 2022 року на суму 2 000 грн. На момент оформлення кредиту вона користувалася картками банків «ПриватБанк» та «А-банк». На ці картки станом на 07 січня 2022 року кошти не надходили.
 
Вказує на те, що заявок на оформлення кредитів не подавала, відповідно ніяких зобов`язань перед відповідачем не має.
 
Також зазначає, що станом на 07 січня 2022 року її електронним підписом не було підписано жодних документів. В застосунку «Дія» авторизацію здійснено незнайомими особами з іншого телефону BankIDМегаБанк та Альфа-Банк, послугами МегаБанку не користувалась.
 
У зв`язку з вказаними обставинами вона звернулась до Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві та 05 травня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2022 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 190 КК України за фактом шахрайства внесено в ЄРДР № 12022105030000460.
 
16 травня 2022 року вона була визнана потерпілою особою у кримінальному провадженні № 12022105030000460 за частиною 1 статті 190 КК України.
 
Вважає, що представники ТОВ ФК «КІФ», не встановили та не перевірили особу позичальника, надали кредит іншій особі, що призвело до відповідних наслідків.
 
Оскільки договір з фінансовою установою укладено з незаконним використанням її персональних даних, то вказаний правочин є недійсним.
 
Діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, оскільки зазначені обставини негативно вплинули на стан її здоров`я, самопочуття, викликають занепокоєння її родини та близьких, потребують витрат особистого часу, перешкоджає активної та повноцінної життєдіяльності, продуктивної самореалізації.
 
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати недійсним кредитний договір № 243518 від 07 січня 2022 року, укладений від її імені з «ТОВ ФК «КІФ», стягнути з відповідача 50 000 грн моральної шкоди, а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 640 грн та судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, оскільки спірний договір є неукладеним, а тому визнання правочину недійсним відповідно до пункту 2 частини 2 статті 16 ЦК України, не може бути застосовано до правочину, який фактично не відбувся. Питання про припинення такого зобов`язання вирішенню також не підлягає.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року залучено до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «ФК «КІФ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі -ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 26 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Змінюючи мотиви відмови у задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що позивачкою не надано докази того, що платіжна карта, на яку перераховувалися отримані у кредит кошти їй не належить.
 
У липні 2023 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят  розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено у розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.
 
Предметом спору у цій справі є немайнова вимога про визнання кредитного договору від 07 січня 2022 року № 243518 недійсним, та майнова вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.
 
Справа є незначної складності та не належить до винятків з цієї категорії спорів, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).
 
Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалою від 21 вересня 2022 року визнав цю справу малозначною.
 
Підстав вважати, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, немає.
 
Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник посилається на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Оцінивши доводи ОСОБА_1 про те, що справа має для неї виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявницею не наведено переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для неї виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Касаційна скарга не містить інших посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання договору недійсним та відшкодування моральної шкоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний        О. В. Ступак