ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2023 р.           Справа№ 910/3567/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Алданової  С.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Колток О.І.
від відповідача: Старінський О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2023, повний текст якої складено та підписано 09.03.2023
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна» про забезпечення позову
у справі № 910/3567/23 (суддя Гулевець О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП»
про стягнення 7   412   373,31 грн   
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна» звернулося до       Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП» про стягнення 7 412 373,31 грн, що складає гривневий еквівалент 202       697,76 доларів США за офіційним курсом НБУ стоном на 07.03.2023. Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконує його вимогу про повернення зазначених коштів у зв`язку із розірванням попереднього договору від    06.10.2021.
Разом з позовом, 7 березня 2023 позивачем    подано до суду заяву    про    забезпечення позову. У заяві      про       забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом:
- накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в банківських установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП» в межах ціни позову;
- накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП», а саме: виробничу будівлю (склад-навіс літ. М), загальною площею 163,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2067901780000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Короленківська, будинок 4.   
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття таких заходів може призвести до ускладнення, або зробити неможливим виконання судового рішення, у разу задоволення позову.   

Короткий зміст ухвали    місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі №910/3567/23 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмолено.   
Ухвала обґрунтована тим, що заявник не надав суду обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорюванні права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

   Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів   

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву позивача про забезпечення позову задовольнити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, на думку апелянта, порушив вимоги процесуального права, неповно дослідив обставини справи. А саме,   посилається на те, що:
- суд першої інстанції не врахував, що протягом тривалого часу ( з 11.03.2022) відповідач не здійснював реальних дій для повернення платежу за попереднім двором, не надав графіку повернення такого платежу попри відповідні його запевнення;
- не враховано наявність інших справ про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9      087   014,93 грн та наявність податкового боргу, що може ускладнити виконання судового рішення;
- не враховано можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися своїми коштами та/або майном;
- не враховано правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати    Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, відповідно до яких вимога надання доказів щодо очевидних речей(доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін;
- не враховано правові висновки, викладені у постанові     Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22, де наголошено, що саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач, у своєму відзиві на апеляційну скаргу від 03.05.2023 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.   
Доводи заявника про наявність підстав для забезпечення позову відповідач вважає необґрунтованими.
Відповідач посилається на те, що:
- вимога позивача про сплатити грошові кошти є безпідставною, не відповідає чинному законодавству та умовам укладеного між сторонами попереднього договору;
- наявність судового спору по іншій справі, яка не пов`язана зі справою що розглядається №910/3567/23,  не є підставою для забезпечення позову. Провадження у справі № 910/1984/23, на яку посилається позивач, не відкрито, позовну заявку в рамках цього провадження було повернуто позивачу що підтверджується Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі № 910/1984/23;
- інформація про наявність у відповідач податкового боргу, яку    позивач отримав з Інтернет-ресурсу, актуальна станом на 26.05.2022. В той же час відповідач наголошує, що у нього відсутній податковий борг станом на дату оформлення відзиву на апеляційну скаргу, що підтверджується викопіюванням із Електронного кабінету платника податків, відповідно до якого у відповідача немає податкового боргу, а навпаки до деяким податкам ще існує передплата;
- вимога про арешт нерухомого майна не стосується предмету спору про стягнення грошових коштів;
- розмір статутного капіталу відповідача становить 311   430   430, 00 грн, що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОПГФ. Зазначене, за посиланням відповідача свідчить про    платоспроможність та відповідальність відповідача, як господарюючого суб`єкта;
- відсутні обґрунтовані підстави припускати, що нерухоме майно або кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення позову може зникнути або зменшитися за кількістю на момент прийняття рішення по цій справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна» пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу    Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/3567/23 та відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 08.05.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 15.05.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 15.05.2023. Явка учасників справи не визнана    обов`язковою.
В судовому засіданні 08.05.2023 оголошено перерву до 29.05.2023 та зобов`язано Господарський суд міста Києва у найкоротший строк направити до Північного апеляційного господарського суду належним чином завірені копії додатків до позовної заяви в тому об`ємі та кількості, як було подано до суду першої інстанції разом з позовною заявою, про що постановлено відповідну ухвалу суду.   
29.05.2029 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.06.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 оголошено перерву до    03.07.2023 та повторно зобов`язати Господарський суд міста Києва у найкоротший строк направити до Північного апеляційного господарського суду належним чином завірені копії додатків до позовної заяви в тому об`ємі та кількості, як було подано до суду першої інстанції разом з позовною заявою, а саме пункти 1-19 додатків до позовної заяви від 07.03.2023.

   Розгляд клопотань та заяв учасників справи

30.06.2023 відповідачем подано додаткові пояснення, в яких відповідача зазначив, що справу № 910/3567/23 розглянуто по суті. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у задоволенні позову позивачу відмовлено. До пояснення додано копію судового рішення. Ці додаткові пояснення залучені до матеріалів справи.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України    та ч. 1    ст. 74 ГПК України       визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Апеляційний суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали що оскаржується,    дійшов висновку апеляційну скаргу слід    залиши без задоволення, а зазначену ухвалу    без змін.         

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції      

Як вже зазначалось, у березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БігКоммерс Україна» звернулося до      Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП» про стягнення 7 412 373,31 грн, що складає гривневий еквівалент 202      697,76 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 07.03.2023.   
Разом з позовом позивачем      подано до суду заяву      про      забезпечення позову. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 06.10.2021 між сторонами було укладено Попередній договір щодо здійснення будівництва торгівельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом. Сторони досягли згоди    укласти основний договір оренди частини приміщень Бізнес- Центру, технічною площею 2   799,59 кв. м.за умови виконання ТОВ «ВГО Груп» до 31.12.2021 (включно) наступних попередніх умов:
1). введення Бізнес-Центру в експлуатацію;
2). реєстрацію Орендодавцем права власності на Бізнес-Центр або на приміщення, як його частину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Позивач зазначає, що він належним чином виконав умови    попереднього договору щодо оплати 5   207   642, 01 грн, водночас станом на 31.01.2022 відповідач попередні умови договору не виконав. В свою чергу, позивач реалізував своє право на односторонню відмову від договору шляхом направлення відповідного повідомлення, та вимагав повернення отриманих коштів.    В той же час, відповідач тривалий час не повертає отримані ним кошти у зв`язку із розірванням попереднього договору. Позивач вважає, що відповідач    у будь-який час може розпорядитися своїми коштами та майном.    Крім того,    наявність інших справ про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9      087      014,93 грн та наявність податкового боргу можуть    ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Судова колегія, за результатами апеляційного перегляду справи, дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

   Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч. 1   ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2   ст. 136 ГПК України).
Положеннями частини 1   статті 137 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3   ст.13 ГПК).
У заяві про забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом одночасного:
- накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в банківських установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП» в межах ціни позову;
- накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ВГО ГРУП», а саме: виробничу будівлю (склад-навіс літ. М), загальною площею 163,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2067901780000, що      знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Короленківська, будинок 4.      
У той же час, Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в Постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20)   на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії   (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).
Судова колегія вважає, що у даному випадку заява позивача про забезпечення позову зазначеним вимогам не відповідає. Позивачем не доведено необхідність одночасного застосування арешту на грошові кошти та нерухоме майно відповідача, вартість якого не зазначена.
Накладення арешту як на кошти, так і на майно Відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що     суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.
Таким чином     суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність інших справ про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9   087   014,93 грн та наявність податкового боргу,      не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.
Подана позивачем заява про забезпечення позову мотивована виключно припущенням про імовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Щодо посилань позивача на правові висновку              Верховного Суду у справах № 905/448/22, та № 905/446/22 судова колегія зазначає    наступне.
У зазначених постановах Верховний Суд звернув увагу на  необхідність дотримання принципів стандарту доказування.
Верховний Суд    висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, які у кожній справі є різними.
Для встановлення критерії подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, поведінку учасників справи,    яка передувала вирішенню питання щодо забезпечення позову.
У даному випадку, фактичні обставини у  справах, на які послався позивач, не є подібними до справи №910/3567/2, що розглядається,    стосовно:  
- фактичних обставин;
          - об`єкту та предмету правового регулювання;
          - умов застосування правових норм;    
- поведінки учасників справи, яка передувала вирішенню питання щодо забезпечення позову.
У той же час у цій справі позивач не надав суду  обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності  підстав для вжиття заходів  забезпечення позову, не надав доказів, які свідчили б про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та/або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорюванні права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.
Доводи відповідача, викладені в його відзиві від 03.05.2023, апелянтом не спростовані.
Щодо посилань відповідача на те, що  справу №910/3567/23 розглянуто по суті та рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у  позові відмовлено, колегія вважає, що зазначені обставини не впливають на апеляційний перегляд ухвали про забезпечення позову, оскільки на час апеляційного перегляду до справи не подано доказів того, що зазначене рішення набуло законної сили.   

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до   статті 236 ГПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою    ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.   Оскаржена    ухвала    суду першої інстанції про забезпечення позову відповідає вимогам чинного законодавства.   

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.      

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі №910/3567/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано, - 11.07.2023.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                С.О. Алданова