УХВАЛА

11 липня 2023 року  
м. Київ
справа №640/25472/19
провадження №К/990/22933/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рагімової Тамари Олександрівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу,
в с т а н о в и в :
28 червня 2023 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі рішень убачається таке.
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
визнати протиправними та скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 15.11.2019 № 1551ц про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», з 20.11.2019;
поновити позивача в органі прокуратури на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, з 20.11.2019;
стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2019 по дату винесення судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Представник позивача звернулася до суду касаційної інстанції зі скаргою на рішення судів попередніх інстанцій.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, автор скарги посилається на застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 жовтня 2022 року у справі №640/24789/19, від 22 вересня 2022 року у справі №640/23456/19, від 31 серпня 2022 року у справі №640/25387/19, від 12 січня 2023 року у справі №640/25355/19, від 19 травня 2022 року у справі №640/22164/19.
При цьому суд не приймає до уваги посилання на постанови Верховного Суду у справах №№640/22657/19, 640/1443/20, оскільки у цих справах посади, яка обіймали позивачі не ідентичні посаді, з якої звільнено ОСОБА_1 . Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 травня 2019 року у справі №815/1554/17, зроблені за іншого правового врегулювання.
Крім того, до уваги не приймається посилання на Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 з наступних підстав.
Так, Конституційний Суд України Рішенням від 01 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX.
За змістом цього Рішення, пункт 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 1 березня 2023 року.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017року №2136-VIII. Окрім цього у статті 97 цього Закону визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень частини другої статті 150 Конституції України, а також частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа№1-31/2000) визначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію.
Отже, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.
Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.
Відповідний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2020 року №4819/49/19.
Отже, Рішення Конституційного Суду України від 1 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 не поширюється на спірні правовідносини у справах, які виникли та припинилися до ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Крім того заявник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для позивача виняткове значення. 
Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у цій справі.
Відтак, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рагімової Тамари Олександрівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №640/25472/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу.
2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №640/25472/19.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                               М. І. Смокович          

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                   Н. В. Шевцова