ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 707/343/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Смоляр О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 серпня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Головуючого судді:                                                  Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                      Єгорової Н.М., Файдюка В.В.
  за участю секретаря                                                   Дудин А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про оскарження бездіяльності уповноваженої посадової особи органу Національної поліції та про зобов`язання складення протоколу про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність інспектора поліції слідчо-оперативної групи Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо водія -військовика бойової машини піхоти (БМП), його участі в ДТП, та щодо обставин ДТП яка сталася 11.12.2022 в населеному пункті Гришине Покровського району Донецької області за участі бойової машини піхоти та автомобіля Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 ; зобов`язання Покровське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області скласти протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо водія -військовика бойової машини піхоти (БМП), його участі в ДТП, та щодо обставин ДТП яка сталася 11.12.2022 в населеному пункті Гришине Покровського району Донецької області за участі бойової машини піхоти та автомобіля Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 .
Черкаський районний суд Черкаської області рішенням від 03 квітня 2023 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність інспектора поліції слідчо-оперативної групи Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо проведення належної перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.12.2022 в населеному пункті Гришине Покровського району Донецької області за участі бойової машини піхоти та автомобіля Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 . Стягнув з Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2022 в населеному пункті Гришине Покровського району Донецької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участі позивача, за наслідками якої через зіткнення із військовою бойовою машиною піхоти, його автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 був сильно пошкоджений, а позивач потрапив в КПП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» до відділення екстреної медичної допомоги, що підтверджується фотографіями, наданими позивачем та медичною довідкою КПП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області від 11.12.2022 № 10285.
06.01.2023 позивач звернувся до Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області із запитом на отримання публічної інформації та надання копій, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.12.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , схеми місця ДТП, пояснення учасників та свідків ДТП, показань технічних приладів, засобів фото- та/або відеоспостереження та всіх інших документів, що містяться в оформлених матеріалах ДТП.
На момент звернення позивача із позовною заявою, відповідь на запит відповідачем не надано.
09 січня 2023 року позивач подав до Покровської окружної прокуратури Повідомлення про вчинення правопорушення інспектором поліції слідчо-оперативної групи Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Донецькій області відповідальність за яке передбачена ст.366 КК України.  
Цього ж дня внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 62023050010000712 за фактом вчинення протиправних дій з боку інспектора поліції слідчо-оперативної групи Покровського ГУНП в Донецькій області під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо дорожньо-транспортної події, яка мала місце 11.12.2022 в с. Гришине Покровського району Донецької області, за участю ОСОБА_1 ; попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується копією повідомлення про початок досудового розслідування від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську від 09.03.2023 та копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 62023050010000712.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не складання на іншого учасника ДТП - водія -військовика бойової машини піхоти (БМП) протоколу про адміністративне правопорушення, звернувся до суду з даним позовом.
          Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, оскільки відсутні будь-які докази, що інспектором поліції слідчо-оперативної групи Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області було проведено належну перевірку по факту дорожньо-транспортної події, яка мала місце 11.12.2022 в с. Гришине Покровського району Донецької області, за участю позивача; відповідач не надав суду ні відзиву, ні доказів на спростування вимог позивача.
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
          Згідно ч. 2 ст. 2 КАС  України у  справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Відповідно до п.19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
За правилами частини 5 статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.
Стаття 286 КАС України, встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями КУпАП.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати:
1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ст. 124 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395   (далі -   Інструкція № 1395) передбачено, що разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до   статті 255 КУпАП   складає протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені   статтею 124 КУпАП.
Згідно п. 1 Розділу VIII  Інструкції № 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху   правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:
1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи. Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при розгляді даної справи, також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню ДТП.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17.07.2018 у справі № 554/1334/17.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів частини 1 статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
В даному випадку обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівників поліції та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі №826/3585/18, від 14 липня 2020 року у справі 363/3888/17. 
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повинен був пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.
Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень  статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне зобов`язання його скласти, є безпідставними.
За загальним правилом кожна особа права та свободи якої було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
Не складення протоколу відносно водія-військовика бойової машини піхоти (БМП), не порушує права позивача, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє його права і обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин.    
Крім того позивачем не надано до суду доказів того, що він є потерпілим у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року №1961-IV.
З огляду на викладені обставини колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання Покровське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області скласти протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо водія -військовика бойової машини піхоти (БМП), його участі в ДТП, та щодо обставин ДТП яка сталася 11.12.2022 в населеному пункті Гришине Покровського району Донецької області за участі бойової машини піхоти та автомобіля Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 .
Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального законодавства. 
Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції розглянув  та задовольнив позовні вимоги, які не були заявлені позивачем. Зокрема суд визнав протиправною бездіяльність інспектора поліції слідчо-оперативної групи Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо проведення належної перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.12.2022, при цьому позовні вимоги позивача стосувались оскарження дій працівників поліції та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що, на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст. 317 КАС).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування всіх обставин справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
          Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області
задовольнити.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про оскарження бездіяльності уповноваженої посадової особи органу Національної поліції та про зобов`язання складення протоколу про адміністративне правопорушення  у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                            Н.М. Єгорова

                                                                                                              В.В. Файдюк