УХВАЛА
 
09 серпня 2023 року
м. Київ
 
Справа № 905/2199/20 (905/1152/16)
Провадження № 12-42гс23
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткача І. В.,
суддів Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Кравченка С. І., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.,Шевцової Н. В.,
 
перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 905/2199/20 (905/1152/16)
за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 (головуючий суддя Попков Д. О., судді Стойка О. В., Істоміна О. А.)
та ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 (суддя Лейба М. О.)
 
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс»
на рішення заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С., оформлене листом від 10.01.2023 
№ 2776/155458-33-22/20.1,
про відмову в поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс» наказу № 905/1152/16, виданого 31.05.2016 Господарським судом Донецької області
 
у справі№ 905/1152/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс»
до Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»
про стягнення 92 971 362,72 дол. США та 1 965 166 636,30 грн
 
у межах справи № 905/2199/20
про банкрутство Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»,
 
УСТАНОВИЛА:
 
1.            14.03.2016 Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк аваль» (далі - ПАТ « Райффайзен банк») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» (далі - Корпорація «ІСД») про стягнення заборгованості в розмірі 92 971 362,72 доларів США та 1 965 166 636,30 грн.
 
2.            Господарський суд Донецької області рішенням від 16.05.2016 у справі № 905/1152/16 позов задовольнив частково, стягнув з Корпорації «ІСД» на користь ПАТ «Райффайзен банк» 67 419 471,79 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 25 551 890,93 дол. США заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у дол. США, 302 632,06 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у національній валюті, 79 771 200,70 грн пені за порушення строків сплати кредиту у доларах США, 5 917 288,36 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США, 11 030 938,40 грн пені за порушення строків сплати кредиту в національній валюті, 1 693 479,23 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у національній валюті, 118 704,87 грн судового збору. У решті вимог відмовив.
 
3.            31.05.2016 на виконання рішення суду був виданий відповідний наказ.
 
4.            ПАТ «Райффайзен банк» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою (далі - Відділ примусового виконання рішень, скаржник).
 
5.            Державний виконавець постановою від 27.07.2016 відкрив виконавче провадження № 52368312 з виконання наказу Господарського суду Донецької області № 905/1152/16 від 31.05.2016.
 
6.            13.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс» (далі - ТОВ «ІКА») звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, в якій просило замінити стягувача - ПАТ «Райффайзен банк» на ТОВ «ІКА» у виконавчому провадженні № 52368312.
 
7.             Господарський суд Донецької області ухвалою від 23.02.2017 у справі № 905/1152/16 задовольнив заяву ТОВ «ІКА», здійснив заміну стягувача - ПАТ «Райффайзен банк» у виконавчому провадженні № 52368312 на ТОВ «ІКА».
 
8.            Компанія «Індумет С. А.» (Indumet S. A., Люксембург) звернулась до Господарського суду Донецької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Корпорації «ІСД».
 
9.            Господарський суд Донецької області ухвалою від 30.03.2021 у справі № 905/2199/20 відкрив провадження про банкрутство Корпорації «ІСД» за заявою компанії «Індумет С. А.» та постановив, зокрема, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів Корпорації «ІСД» і здійснити офіційне оприлюднення на офіційному вебсайті повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Корпорації «ІСД».
 
10.         08.12.2022 ТОВ «ІКА» звернулось до Відділу примусового виконання рішень із заявою про повернення виконавчого документа, а саме наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі № 905/1152/16, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
 
11.         Заступник директора Департаменту - начальник Відділу примусового виконання рішень Нещадим І. С. листом від 10.01.2023 № 2776/155458-33-22/20.1 відмовив у задоволенні вказаної заяви у зв`язку з тим, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.03.2021 у справі № 905/2199/20 відкрито провадження про банкрутство Корпорації «ІСД», виконавче провадження зупинено, вчиняти виконавчі дії, у тому числі й повертати виконавчий документ, до закінчення строку дії обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, заборонено.
 
12.         26.01.2023 ТОВ «ІКА» звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою, в якій просило визнати рішення заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С., оформлене листом від 10.01.2023 № 2776/155458-33-22/20.1, про відмову в поверненні ТОВ «ІКА» наказу № 905/1152/16, виданого 31.05.2016 Господарським судом Донецької області, неправомірним; зобов`язати заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С. повернути ТОВ «ІКА» наказ № 905/1152/16, виданий 31.05.2016 Господарським судом Донецької області.
 
13.         Господарський суд Донецької області ухвалою від 30.01.2023 у справі № 905/1152/16 передав матеріали справи для розгляду в межах справи № 905/2199/20 про банкрутство Корпорації «ІСД». 
 
14.         Господарський суд Донецької області ухвалою від 07.02.2023 прийняв до розгляду в межах справи № 905/2199/20 про банкрутство Корпорації «ІСД» скаргу ТОВ «ІКА».
 
15.         Ухвалою від 15.02.2023 Господарський суд Донецької області задовольнив скаргу ТОВ «ІКА»:
-         визнав неправомірним рішення заступника директора Департаменту -начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С., оформлене листом від 10.01.2023 № 2776/155458-33-22/20.1, про відмову в поверненні ТОВ «ІКА» наказу № 905/1152/16, виданого 31.05.2016 Господарським судом Донецької області;
-         зобов`язав заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С. повернути ТОВ «ІКА» наказ № 905/1152/16, виданий 31.05.2016 Господарським судом Донецької області.
 
16.         За висновком суду, повернення виконавчого документа в силу приписів статті 10 Закону № 1404-VIII не може вважатись виконавчою дією, оскільки така дія не спрямована на примусове виконання рішення. Зняття арешту також не є виконавчою дією, тому що фактично є наслідком повернення виконавчого документа. При цьому частина четверта статті 35 Закону № 1404-VIII не є підставою для відмови в задоволенні заяви стягувача про повернення виконавчого документа, оскільки така норма діє в інтересах стягувача та не може бути перешкодою в реалізації його прав.
 
17.         Також суд першої інстанції зауважив, що посилання директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С. у листі від 10.01.2023 № 2776/155458-33-22/20.1 на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 28.07.2022 у справі № 160/9390/20, є помилковим, оскільки правовідносини не є подібними, а стосуються питання правомірності притягнення Дисциплінарною комісією приватних виконавців приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, а також містить оцінку суду щодо дій виконавця направлених, на шкоду боржнику.
 
18.         Відділ примусового виконання рішень звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просив ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження за скаргою ТОВ «ІКА» закрити у зв`язку з порушенням підвідомчості або залишити таку скаргу без задоволення.
 
19.         Скаржник зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження № 58446962 про стягнення грошових коштів з боржника - Корпорації «ІСД», у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а тому така скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
 
20.         Також Відділ примусового виконання рішень указував, що державний виконавець позбавлений можливості винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а також вчинити дії, передбачені статтею 37 Закону № 1404-VIII, до прийняття остаточного рішення у справі № 905/2199/20 про банкрутство Корпорації «ІСД».
 
21.         Східний апеляційний господарський суд постановою від 03.04.2022 залишив без задоволення апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень та залишив без змін ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2023. 
 
22.         Суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки відносно боржника у виконавчому провадженні відкрито провадження у справі про його банкрутство, то в такому випадку пріоритетному застосуванню підлягає принцип концентрації майнових спорів (у тому числі і питань, пов`язаних зі стадією виконання судових рішень, що можуть впливати на рух майнових активів боржника) за участю боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, виключно у межах справи про банкрутство згідно зі спеціальною нормою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
 
23.         Окрім того, Східний апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, що за змістом статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа є безумовним правом стягувача, можливість здійснення якого не перебуває у залежності від стану виконавчого провадження. Перебування виконавчого провадження на стадії зупинення відповідно до статтей 34, 35 Закону № 1404-VIII унеможливлює протягом такого періоду лише вчинення виконавчих дій, тоді як повернення виконавчого документа такою дією не є, оскільки не спрямоване на виконання судового рішення і не відноситься до заходів примусового виконання в розумінні статті 10 цього Закону.
 
24.         Не погодившись із ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023, Відділ примусового виконання рішеньподав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження за скаргою ТОВ «ІКА» закрити у зв`язку з порушенням підвідомчості або залишити таку скаргу без задоволення.
 
Мотиви для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
 
25.         Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 25.05.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 у справі № 905/2199/20 (905/1152/16).
 
26.         Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 13.07.2023 передав справу № 905/2199/20 (905/1152/16) на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
 
27.         Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив таке.
 
28.         У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.07.2022 у справі № 160/9390/20, на яку посилається скаржник, наведено правовий висновок про відсутність у приватного виконавця законних підстав для здійснення виконавчих дій (повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII) під час зупинення виконавчого провадження та ненастання підстав для його поновлення відповідно до вимог статті 35 Закону № 1404-VIII.
 
29.         Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від наведеного висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.07.2022 у справі № 160/9390/20 з огляду на таке.
 
30.         Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
31.         Положеннями статті 10 Закону № 1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:
1)        звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2)        звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3)        вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4)        заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5)        інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
 
32.         Пунктом 4 частини першої статті 35 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).
 
33.         Тобто зупинення вчинення виконавчих дій у розумінні наведених норм статей 10, 35 Закону № 1404-VIII означає зупинення здійснення виконавцем активних дій, спрямованих на примусове виконання рішень.
 
34.         Водночас відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
 
35.         У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.10.2020 у справі № 916/922/16 наведено висновок про те, що чинна редакція Закону № 1404-VIII жодним чином не пов`язує повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження з процедурами банкрутства боржника.
 
36.         Вплив процедур банкрутства на виконавче провадження виявляється у таких процесуальних діях:
1)        виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом (пункт 3 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII);
2)        виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) (пункт 4 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII);
3)        виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо стягувач включений до плану санації (пункт 8 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII).
 
37.         На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою є його безумовним правом, яке лежить у межах власного розсуду кредитора щодо розпорядження своїми правами та можливість здійснення якого не перебуває в залежності від стану виконавчого провадження.
 
38.         Крім того, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII не матиме наслідком зловживання стягувачем своїми правами відносно боржника шляхом пред`явлення наказу до виконання, наприклад, іншому виконавцю, оскільки 1) виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, якщо боржника визнано банкрутом (пункт 3 частини четвертої статті 4 цього Закону), або 2) виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію (пункт 4 частини першої статті 34 цього Закону).
 
39.         Слід також зауважити, що права боржника у такому випадку захищені також нормами законодавства про банкрутство.
                   
40.         Так, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах (частина третя статті 41 КУзПБ).
 
41.         Разом з тим, на думку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, повернення виконавчого документа не є заходом примусового виконання рішення в розумінні статті 10 Закону № 1404-VIII, оскільки не має на увазі вчинення виконавцем «активних» виконавчих дій з метою задоволення вимог стягувача.
 
42.         Таким чином, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що повернення стягувачу виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII не ставиться в залежність від стану виконавчого провадження та є безумовним правом стягувача, отже,  така заява стягувача має бути задоволена, а виконавчий документ - повернутий.
 
Мотиви, з яких виходить Велика Палата Верховного Суду, постановляючи ухвалу
 
43.         Згідно із частиною третьою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
 
44.         Щодо подібності правовідносин слід зазначити таке. Виходячи із загальної теорії права елементами правовідносин є суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, тобто взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
 
45.         З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).
 
46.         У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід виходити з того, які правовідносини є спірними, порівнювати права та обов`язки сторін цих правовідносин відповідно до правового чи їх договірного регулювання (пункт 31) з урахуванням обставин кожної конкретної справи (пункт 32).
 
47.         У справі № 905/2199/20 (905/1152/16) стягувач (ТОВ «ІКА») звернувся до суду зі скаргою на рішення заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Нещадима І. С. про відмову в поверненні виконавчого документа. 
 
48.          Рішення про відмову у поверненні виконавчого документа обумовлене зупиненням виконавчого провадження у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство щодо боржника (Корпорації «ІСД»).
 
49.         У справі № 160/9390/20 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
-         визнати протиправним та скасувати наказ Дисциплінарної комісії приватних виконавців щодо застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць;
-         визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України, яким уведено в дію зазначене рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців;
-         зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» виключити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про зупинення діяльності приватного виконавця.
 
50.         Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 09.12.2020, залишеним без змін постановою у справі № 160/9390/20 у задоволенні позову відмовив.
 
51.         Суд, зокрема, встановив, що на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 904/1806/19 видано наказ № 904/1806/19 від 05.02.2020, який пред`явлено стягувачем до примусового виконання приватному виконавцю Мосейко А. Г.
 
06.02.2020 приватний виконавець Мосейко А. Г. винесла постанови про відкриття виконавчого провадження № 61191292 з виконання зазначеного наказу, про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 243 756,75 грн, про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках боржника. 12.02.2020 приватний виконавець Мосейко А. Г. винесла постанову про арешт коштів боржника на суму 13 033 198,00 грн.
 
12.02.2020 приватний виконавець Мосейко А. Г. на підставі ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського судувід 11.02.2020 у справі № 904/1806/19 винесла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019.
 
10.03.2020 приватний виконавець Мосейко А. Г. винесла постанови про поновлення вчинення виконавчих дій, про повернення виконавчого документа стягувачу, про зняття арешту з майна.
 
18.05.2020 за результатами позапланової невиїзної перевірки Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)діяльності приватного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження № 61191292 виявлено порушення вимог Закону № 1404-VIII. 
 
04.06.2020 Міністерством юстиції України направлено до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення ОСОБИ_1 до дисциплінарної відповідальності. 10.07.2020 Дисциплінарною комісією приватних виконавців прийнято рішення, яким задоволено подання. 
 
27.07.2020 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців Міністерством юстиції України прийнято наказ про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБИ_1 строком на 1 (один) місяць.
 
52.         Так, на думку Дніпропетровського окружного адміністративного суду, винесення приватним виконавцем постанов про поновлення виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу за наявності судового рішення про зупинення виконавчого провадження, за відсутності інформації про результати розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги у справі № 904/1806/19 є порушенням вимог частини першої статті 35 Закону № 1404-VIII.
 
53.         Окрім того, суд звернув увагу, що такі дії позивача в подальшому стали підставою для пред`явлення приватним виконавцем Мосейко А. Г. приватному виконавцю ОСОБІ_3 до виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 06.02.2020 у виконавчому провадженні № 61191292 на суму 1 148 906,69 грн, за якою було відкрито виконавче провадження № 61513550 та вжиті заходи примусового виконання такої постанови. Отже, в цьому випадку протиправні дії позивача призвели до негативних наслідків для сторони виконавчого провадження, яке було зупинено судовим рішенням.
 
54.         Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 07.04.2021 залишив без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та погодився з висновками суду першої інстанції.
 
55.         Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду   постановою від 28.07.2022 залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій.
 
56.         Переглядаючи справу, суд касаційної інстанції виснував про відсутність у приватного виконавця законних підстав для здійснення виконавчих дій (повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII) під час зупинення виконавчого провадження та ненастання підстав для його поновлення відповідно до вимог статті 35 Закону №1404-VIII.
 
57.         Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду також звернув увагу на висновки судів попередніх інстанцій, що вказані дії приватного виконавця призвели до негативних наслідків для боржника за виконавчим провадженням.
 
58.         Велика Палата Верховного Суду зауважує, що у справі, що переглядається, виконавче провадження було зупинено у зв`язку з відкриттям провадження про банкрутство щодо боржника за виконавчим провадженням, а у справі № 160/9390/20 - на підставі ухвали суду касаційної інстанції про зупинення виконання судового рішення.
 
59.         Відкриття провадження про банкрутство боржника за виконавчим провадженням має особливий вплив на здійснення виконавчого провадження.
 
60.         Так, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом.
 
61.         Згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.
 
62.         Таким чином, виконавець у разі повернення виконавчого документа в зупиненому виконавчому провадженні з підстав відкриття провадження про банкрутство щодо боржника позбавлений можливості зловживати своїми правами відносно боржника, наприклад, шляхом пред`явлення до іншого виконавця постанови про стягнення основної винагороди до настання підстав для поновлення виконавчого провадження відповідно до вимог статті 35 Закону №1404-VIII. У разі повернення стягувачу такого виконавчого документа дія мораторію надалі буде поширюватись на будь-який виконавчий документ, на відміну від зупинення стягнення судом, яке діє щодо конкретного виконавчого документа.
 
63.         Отже, якщо виконавче провадження зупинене на підставі ухвали суду касаційної інстанції про зупинення виконання судового рішення, повернення такого виконавчого документа до настання підстав для його поновлення відповідно до вимог статті 35 Закону №1404-VIII не виключає зловживання зі сторони виконавця.
 
64.         Зокрема, таке зловживання приватного виконавця було предметом розгляду у справі № 160/9390/20, з огляду на що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виснував про незаконність повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою під час зупинення виконавчого провадження до настання підстав для його поновлення.
 
65.         Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що фактичні обставини справи № 905/2199/20 (905/1152/16), що формують зміст правовідносин, не є подібними фактичним обставинам справи № 160/9390/20, від висновків якої Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити.
 
66.         За наведених вище обставин Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими підстави для передачі справи № 905/2199/20 (905/1152/16) на її розгляд для вирішення питання про відступ від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
 
Висновки Великої Палати Верховного Суду
 
67.         З огляду на мотиви, наведені в цій ухвалі, визначені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду правові підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачені частиною третьою статті 302 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.
 
68.         Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
 
69.         Зважаючи на зазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про повернення справи Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.
 
Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
 
Справу № 905/2199/20 (905/1152/16) за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс» на рішення заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С., оформлене листом від 10.01.2023 № 2776/155458-33-22/20.1, про відмову в поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс» наказу № 905/1152/16, виданого 31.05.2016 Господарським судом Донецької області у справі № 905/1152/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-кредитний альянс» до Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» про стягнення 92 971 362,72 дол. США та 1 965 166 636,30 грн у межах справи № 905/2199/20 про банкрутство Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу», за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023та ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 - повернути Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.
 
Ухвала у справі № 905/2199/20 (905/1152/16) набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	І. В. Ткач	
Судді:	Ю. Л. Власов	 	Л. М. Лобойко	
 	М. І. Гриців	 	К. М. Пільков	
 	Ж. М. Єленіна	 	О. Б. Прокопенко	
 	І. В. Желєзний	 	О. С. Ткачук	
 	Л. Й. Катеринчук	 	В. Ю. Уркевич	
 	С. І. Кравченко	 	Є. А. Усенко	
 	Г. Р. Крет	 	Н. В. Шевцова