ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11724/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                    - Єгорової Н.М.,
суддів                                - Вівдиченко Т.Р., Епель О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:
У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14 квітня 2020 року №0080983-3314-2652.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що належний позивачу на праві власності автомобіль не є об`єктом оподаткування транспортним податком, позаяк має об`єм двигуна 2993 куб. см, у той час як визначений на сайті Мінекономрозвитку об`єм двигуна автомобіля марки Land Rover моделі Range Rover Sport 2018 року випуску складає 3,0. Крім того, суд зауважив, що відповідачем не надано доказів, що станом на 1 січня податкового (звітного) року вартість транспортного засобу перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1  771  125,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано позицію Верховного Суду у постанові від 20 червня 2022 року у справі №826/15940/18 щодо правомірності заокруглення об`єму двигуна транспортного засобу в цілях оподаткування транспортним податком, а відтак об`єм двигуна 2993 куб. см з урахуванням правил заокруглення відповідає об`єму 3,0 літра. Крім того, підкреслює, що проведення судом першої інстанції розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу на час прийняття рішення є безпідставним, позаяк здійснення такого розрахунку у 2022 році не відповідає відомостям щодо вартості транспортного засобу у 2020 році. Окремо зауважує, що повноваженнями щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу наділене Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а не контролюючий орган.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Land Rover моделі Range Rover Sport, об`ємом двигуна - 2  993 куб. см, 2018 року випуску, зареєстрованого за нею 14 листопада 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 (а.с. 10).
ОСОБА_1 отримано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 14 квітня 2020 року №0080983-3314-2652, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 25  000 грн (а.с. 6).
На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 4, 54, 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік, а також затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика №66) та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі - Порядок №403), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на неналежність автомобіля марки Land Rover моделі Range Rover Sport з об`ємом двигуна 2  993 куб см до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2020 році та непідтвердженням перевищення його середньоринкової вартості над 750 розмірами мінімальної заробітної плати.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.
Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Приписи пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. 
Станом на 01 січня 2020 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 4  723 гривні. З наведеного випливає, що об`єктом транспортного податку є транспортні засоби, середньоринкова вартість яких складає не менше 1  771  125 гривень (4  723 х 375), та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.
Пунктом 2 вказаної Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).
Згідно п. 13 Методики №66 Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (п. 14 Методики №66).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2020 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень контролюючого органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році.
Аналогічна за змістом позиція щодо застосування вказаних норм права викладена у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 813/3965/17.
Станом на 01 січня 2020 року до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2020 році, який розміщений на офіційному сайті Міністерства економіки України (https://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA), віднесено автомобіль марки Land Rover моделі Range Rover Sport, об`єм циліндрів двигуна 3,0, тип пального - дизель, рік випуску - до 2 років включно.
Посилання суду першої інстанції на те, що належний позивачу на праві власності автомобіль не відповідає ознакам транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році, оскільки має відмінний від 3,0 літрів об`єм двигуна - 2  993 куб. см, судова колегія вважає помилковим з огляду на таке.
Колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2022 року у справі № 826/15940/18 прийшла до висновку, що об`єм двигуна у сукупності елементів, які впливають на вартість автомобіля як об`єкта оподаткування, застосовується у Методиці №66 як економічна характеристика автомобіля, а не суто технічний його показник. Тому очевидним є, що при віднесенні певної моделі до визначених Мінекономрозвитку об`єктів для оподаткування транспортним податком виправданим є застосування загальноприйнятого позначення об`єму двигуна у літрах, а не його детальних технічних характеристик у кубічних сантиметрах, оскільки цього достатньо для ідентифікації автомобіля. Такий підхід є цілком достатнім та зрозумілим для застосування податковими органами, він повністю відображає економічні характеристики автомобіля і відхилення на декілька тисячних від застосованого Мінекономрозвитку показника в літрах об`єму двигуна не вказує на те, що відповідний автомобіль не є об`єктом оподаткування, оскільки це не впливає на його середньоринкову вартість.
У зв`язку з цим Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі №822/2687/17, що безпідставно не було враховано Окружним адміністративним судом міста Києва при прийнятті 24 жовтня 2022 року рішення.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним врахування судом першої інстанції середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу станом на час прийняття рішення у цій справі, оскільки, як правильно зауважив відповідач в апеляційній скарзі, функціонал калькулятора середньоринкової вартості автомобіля, розміщеного на офіційному сайті Міністерства економіки України, дозволяє здійснити такий розрахунок лише станом на рік запиту (у спірному випадку 2022 рік), а не станом на конкретно визначений рік.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що мотиви суду першої інстанції, з яких він вважав позовні вимоги обґрунтованими, є помилковими і такими, що не відповідають правильному застосуванню норм матеріального права.
Разом з тим, судова колегія зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема, у постановах від 12 червня 2019 року (справа № 487/10128/14-ц), від 26 червня 2019 року (справа №587/430/16-ц), від 23 жовтня 2019 року (справа № 761/6144/15-ц), від 15 червня 2021 року (справа №904/5726/19), вказувала на дію принципу «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає, зокрема, в тому, що суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи правовідносин між сторонами. Обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи.
У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пп. 14.1.220 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.
Як було встановлено раніше, згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , роком випуску автомобіля є 2018 рік, а відтак у розумінні положень ПК України календарною датою виготовлення останнього є 01 січня 2018 року.
Отже, транспортний засіб ОСОБА_1 марки Land Rover моделі Range Rover Sport, 2018 року випуску не віднесений до Переліку автомобілів на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році, зважаючи, що з року випуску вказаного транспортного засобу минуло більше двох років.
Аналогічна позиція щодо застосування вказаних правових норм викладена у вже згаданій вище постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі № 826/15940/18, а також випливає із змісту постанови Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №500/2728/18.
Правильність висновків щодо перебування указаного транспортного засобу поза межами об`єкту оподаткування транспортним податком у 2020 році підтверджується й тим, що згідно доданого до позовної заяви розрахунку (а.с. 11) середньоринкова вартість легкового автомобіля марки Land Rover моделі Range Rover Sport з об`ємом циліндрів двигуна 3,0, дизель, 2018 року випуску, становила 1  497  752,00 грн, що складає менше 375 мінімальних заробітних плат.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд міста Києва правильно вказав на наявність правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 14 квітня 2020 року №0080983-3314-2652, однак обґрунтував свою позицію із неправильним застосуванням норм матеріального права та неврахуванням всіх фактичних обставин справи. Викладене є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення у мотивувальній частині.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, однак обґрунтував його з неправильним застосуванням норм матеріального права без урахування всіх фактичних обставин цієї справи. Наведене вище є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині цієї постанови.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                            Т.Р. Вівдиченко

                                                                                                    О.В. Епель