ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 р. 	Справа № 520/9472/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 05.06.23  по справі № 520/9472/23
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 42100 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2017 року нарахування та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії, обчисленого із суми заробітної плати (грошового забезпечення) у розмірі 48172,19 грн., визначеної у довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил 04.03.2020 року за вих. № 14-82вих.20, та визначеної у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020, без застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1  задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 42100 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2017 року нарахування та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням основного розміру пенсії, обчисленого із суми заробітної плати (грошового забезпечення) у розмірі 48172,19 грн., визначеної у довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил 04.03.2020 року за вих. № 14-82вих.20, та визначеної у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020, без застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  сплачений судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 на виконання рішення суду відповідно до вимог чинного на момент призначення пенсії законодавства, було взято заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах вищезазначеної максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. Розрахунок пенсії: 48172,19 грн. х 84% = 40464,64 грн. Зазначає, що з 28.09.2020 виплата пенсії провадиться у розмірі, визначеному рішенням суду. Вказує, що враховуючи покладене судом зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення 15.12.2010 пенсії), відповідно до ст. 50-1 цього закону прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Стверджує, що зобов`язань щодо врахування заробітної плати без обмеження її максимальним розміром на Головне управління рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №520/4499/20 не покладено. Зауважує, що оскільки бюджетні асигнування з Державного бюджету України, Пенсійному фонду України на 2021 рік не збільшувались, виплата пенсії, у тому числі для пенсій за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру», здійснюється з урахуванням пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України в межах бюджетних призначень.
ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року без змін. Зазначає, що застосування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування можливе лише при обчисленні пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що з аналізу положень Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру», чинного станом на дату призначення 15.12.2010 року позивачу пенсії за вислугу років, та Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру», чинного станом на дату вчинення відповідачем дій з незаконного перерахунку пенсії, обрахованої з заробітної плати у розмірі 42100 грн. замість 48172,19 грн., при визначенні розміру пенсії, призначеної згідно Закону України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру», застосовується виключно відсоткове відношення від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення). Стверджує, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у даному випадку становить 55845 грн. (15 х 3723 грн.), натомість Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області безпідставно визначило основний розмір пенсії позивача з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску - 42100 грн., що свідчить про протиправність таких дій.
Відповідно до п.п.  1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про  розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Учасникам  по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.  
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років.
Військовою прокуратурою об`єднаних сил була складена довідка від 04.03.2020 року за вих. № 14-82вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року по справі №7-(ІІ)/2019, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 01.03.2018 року, за відповідною (прирівняною) посадою заступника військового прокурора гарнізону становить 48172,19 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення 15.12.2010 пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 84% від місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил 04.03.2020 за вих. №14-82вих.20, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідною (прирівняною) посадою заступника військового прокурора гарнізону, яка становить 48172 (сорок вісім тисяч сто сімдесят дві) грн. 19 коп., без обмежень її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №11139-19023/С-03/8-2000/21 від 31.08.2021 року на звернення позивача повідомило, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 по справі №520/4499/2020 виконано в межах покладених зобов`язань та наведено розрахунок пенсії: 48172,19 грн.*84% = 40464,64 грн.
Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №2800-030203-9/44738 від 13.09.2021 року на звернення позивача повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №520/4499/2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.10.2017 проведено перерахунок пенсії у розмірі 84% від місячної заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату від 04.03.2020 № 14-82 вих.20, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил, за відповідною (прирівняною) посадою заступника військового прокурора гарнізону (48172,19 грн), без обмеження максимального розміру.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №8733-11256/С-03/8-2000/23 від 07.04.2023 року на звернення позивача повідомило, що враховуючи покладене судом зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення 15.12.2010 пенсії), зазначаємо що відповідно до ст. 50-1 цього закону прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Вказано, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок. Зазначено, що зобов`язань щодо врахування заробітної плати без обмеження її максимальним розміром на головне управління рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі 520/4499/20 не покладено. Повідомлено, що при здійсненні перерахунку пенсії з 01.10.2017 на виконання рішення суду відповідно до вимог чинного на момент призначення пенсії законодавства, було взято заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах вищезазначеної максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. Крім того, зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №520/4499/20 виконано в межах наданих повноважень та у визначеному законом порядку.
Згідно протоколу/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії, 03.03.2023 року здійснено перерахунок (макетна обробка) пенсії позивача за вислугу років, призначену за рішенням суду, у розмірі 84 % від середньомісячного заробітку 42100,00 грн., внаслідок чого з 01.10.2017 року основний розмір пенсії позивача склав 35364,00 грн.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 42100,00 грн., позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 42100 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон №1789-ХІІ, з 15 липня 2015 року - набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.
Колегія суддів звертає увагу, що Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним і підлягає до застосування при призначенні, перерахунку і виплаті пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури.
Відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії - 15.12.2010) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові   внески,   одержуваної   перед   місяцем   звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Сума місячної заробітної плати працівників прокуратури, з якої сплачується єдиний внесок, визначена статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка має назву «База нарахування єдиного внеску».
Стаття 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлює, зокрема, що для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону (роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами ) єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Отже, єдиний внесок у спірних правовідносинах нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі, зокрема, і працівнику прокуратури, заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
За цим, пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) не з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, а з суми заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
Викладене підтверджує і довідка Військової прокуратури об`єднаних сил від 04.03.2020 року за вих. №14-82вих.20, в якій зазначено, що розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 01.03.2018 року, за відповідною (прирівняною) посадою заступника військового прокурора гарнізону становить 48172,19 грн.
Отже, у довідці зазначено, що із заробітної плати (грошового забезпечення) - 48172,19 грн. було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення 15.12.2010 пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 84% від місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил 04.03.2020 за вих. №14-82вих.20, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідною (прирівняною) посадою заступника військового прокурора гарнізону, яка становить 48172 (сорок вісім тисяч сто сімдесят дві) грн. 19 коп., без обмежень її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
Натомість, відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 року було взято заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, а саме 42100,00 грн., внаслідок чого з 01.10.2017 року основний розмір пенсії позивача склав 35364,00грн.
При цьому, відповідач у листі №8733-11256/С-03/8-2000/23 від 07.04.2023 року на звернення позивача, з посиланням на п.4 ст.1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії з 01.10.2017 на виконання рішення суду відповідно до вимог чинного на момент призначення пенсії законодавства, було взято заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах вищезазначеної максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.
Таким чином, відповідач розрахував основний розмір пенсії, застосувавши показник максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Суд звертає увагу, що довідка Військової прокуратури об`єднаних сил від 04.03.2020 року за вих. № 14-82вих.20 містить відомості щодо розміру заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами чинними на 01.03.2018 року.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” №2464-VI від 08.07.2010 року (в редакції станом на 01.03.2018 року) максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Відповідно до статті 8 Закону України “Про державний бюджет на 2018 рік” від 07.12.2017 №2246-VIII мінімальну заробітну плату установлено з 1 січня 2018 року у місячному розмірі: - 3723 гривні.
Таким чином, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у даному випадку становить 55845,00 грн. (15 х 3723 грн.).
Натомість, відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 року було взято заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, а саме 42100,00 грн., внаслідок чого з 01.10.2017 року основний розмір пенсії позивача склав 35364,00грн.
За таких обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії, щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 42100 грн.
Відповідачем жодним чином не доведено правових підстав для застосування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску при обчисленні розміру пенсії з 01.10.2017 та щодо зміни пенсійним органом заробітної плати (грошового забезпечення) зазначеної в довідці від 04.03.2020 року за вих. № 14-82вих.20, а саме - 48172,19 грн., на підставі якої відповідач мав перерахувати пенсію позивача.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем подавалась заява про перерахунок пенсії після винесення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуються для перерахунку пенсії, виданої військовою прокуратурою об`єднаних сил від 04.03.2020 за вих. №14-82вих.20.
За таких обставин, у відповідача не було підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017, крім вищевказаного рішення суду та довідки Військової прокуратури об`єднаних сил від 04.03.2020 за вих. №14-82вих.20.
Доводи апеляційної скарги про правомірність застосування для обрахунку розміру заробітку позивача, з якого сплачується єдиний внесок, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вже зазначено вище, база нарахування єдиного внеску, окремо для кожної категорії платників, визначена статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а стаття 1 цього Закону, на яку покликається апелянт, містить лише визначення термінів, що застосовуються у Законі, зокрема, терміну «максимальна величина бази нарахування єдиного внеску», яка у випадку визначення суми заробітку працівника прокуратури, з якого сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не підлягає застосуванню.
Крім того, твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №520/4499/2020 на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не покладено зобов`язань щодо врахування заробітної плати без обмеження її максимальним розміром, не відповідає дійсності, так як з вищевказаного судового рішення вбачається, що на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області покладено зобов`язання при здійсненні позивачу перерахунку пенсії врахувати заробітну плату без обмеження її максимальним розміром, тобто у розмірі 48172,19грн., з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та розмір якої зазначений у довідці, виданої Військовою прокуратурою об`єднаних сил                     04.03.2020 року за вих. №14-82вих.20.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України, Пенсійному фонду України на 2021 рік не збільшувались, виплата пенсії, у тому числі для пенсій за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру», здійснюється з урахуванням пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України в межах бюджетних призначень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність бюджетних призначень у державних органів для виконання своїх зобов`язань не може виправдовувати ці органи у невиконанні ними таких зобов`язань.
Таким чином, всупереч вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС відповідач не довів правомірність своїх дій при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при визначенні суми заробітку, з якого обраховується пенсія працівнику прокуратури, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.
Розглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу  без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 по справі № 520/9472/23  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    Н.С. Бартош