ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/240/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 09 травня 2023 року (суддя Тулянцева І.В.)  в справі № 160/240/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області (далі – ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2022 року № 1348985-2408-0410 про визначення суми податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 166  311,78 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вважає, що судом першої інстанції не перевірено правильність визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, застосованої контролюючим органом при визначенні розміру податкового зобов`язання, а умовами договору оренди не передбачено індексація нормативної грошової оцінки, як й не передбачено індексацію орендної плати приписами законодавства, тому Павлоградська міська рада та відповідач позбавлені права самостійно визначати розмір орендної плати в односторонньому порядку, а одночасне індексування орендної плати та нормативної грошової оцінки землі не може бути застосоване.
Є протиправним застосування відповідачем 12% від нормативної грошової оцінки землі для визначення орендної плати, адже не вносились зміни у договір оренди стосовно розміру орендної плати.
На думку апелянта, станом на дату прийняття податкового повідомлення-рішення (22 серпня 2022 року) у контролюючого органу не виникло права визначати податкове зобов`язання за весь 2022 рік.    
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2022 року на підставі даних ITC «Податковий блок» та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1335999-2408-0410, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за земельну ділянку, кадастровий номер 1212400000:02:012:0085, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за податковий період 2022 рік на суму 166 311,78 грн.
Податкове повідомлення-рішення направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштове відправлення повернуто до контролюючого органу 17 жовтня 2022 року з відміткою поштового відділення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Відповідно до детального розрахунку орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахована річна сума податкового зобов`язання з орендної плати за землю у розмірі 166 311,78 грн. (1259937,69* 1,1 * 12% = 166 311,78 грн., а саме: 1 259 937,69 грн. - нормативна грошова оцінка по орендній платі за земельну ділянку; 1,1% - коефіцієнт індексації по орендній платі за земельну ділянку; 12% - розмір ставки орендної плати за землю).
Встановивши, що рішенням Павлоградської міської ради від 30 червня 2021 року №292-10/VІІІ «Про затвердження порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території міста Павлоград», яке набрало чинності з 01 січня 2022 року, встановлені нові розміри річної орендної плати за земельні ділянки, зокрема, з видом цільового призначення КВЦПЗ - 03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови - 12 відсотків від нормативної грошової оцінки, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером 1212400000:02:012:0085, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20 вересня 2021 року становить 1 259 937,69 грн., а також врахувавши наявність додаткової угоди від 17 січня 2022 року до договору оренди земельної ділянки, на підставі якого позивач користується земельною ділянкою, стосовно розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність визначення контролюючим органом податкового зобов`язання позивачу з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік спірним податковим повідомленням-рішенням.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
          Судом встановлено, що ГУ ДПС 22 серпня 2022 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 1335999-2408-0410, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік в розмірі 166  311,78 грн. (а.с. 4).
Між Павлоградською міською радою як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем 02 вересня 2014 року укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , із кадастровим номером 1212400000:02:012:0085, загальною площею 0,5431 га. В договорі зазначено, що нормативна грошова оцінка складає 523  222,54 грн. (а.с. 43-46).
Крім того, за умовами договору оренди орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 1/12 частини від 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки; розмір орендної плати переглядається у разі зміни грошової оцінки м. Павлограда, зміни розміру земельного податку, зміни коефіцієнту індексації.
Рішенням Павлоградської міської ради від 30 червня 2021 року № 292-10/VIII  встановлені розмірі орендної плати, зокрема 12% по виду цільового призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (а.с. 38-41).
Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки управління у Павлоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20 вересня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:012:0085 складає 1  259  937,69 грн.  (землі громадської забудови, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови)  (а.с. 42).
Додатковою угодою від 17 січня 2022 року до договору оренди збільшена нормативна грошова оцінка земельної ділянки до 1  259  937,69 грн., передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 1/12 частини  від 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 48).
Додаткова угода направлена позивачу на підпис (а.с. 47).
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту  14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України  (далі – ПК України, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата для цілей  розділу XII  цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Підпунктом  14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України  встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту  288.1 статті 288 ПК України  підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом  288.4 статті 288 ПК України  розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
За приписами пункту 288.5 статті 288  ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку:
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
За змістом підпункту 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів визначені статтями  285-287 Податкового кодексу України.
Абзацом першим пункту 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному  статтею 42  цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному  статтею 58  цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту  271.1 статті 271 ПК України  базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до пункту  289.1 статті 289 ПК України  для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Відповідно до підпункту  14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України  нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу  XII, глави  1  розділу  XIV  цього  Кодексу  - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до приписів статті 13 Закону України  «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року №   1378-IV  (далі – Закон №   1378-IV,   у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова  оцінка  земельних  ділянок  проводиться, зокрема, у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок визначений статтею 18  Закону №   1378-IV, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.
Статтею 23 Закону №   1378-IV  передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
З аналізу наведених норм  ПК України  можна зробити висновок, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка є базою оподаткування. Диспозиція  статті 288 ПК України     чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру). Тобто, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати,      ПК України     вимагає, щоб річна сума платежу з орендної плати за земельну ділянку була не меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування означених вище норм матеріального права у спорах цієї категорії, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року (справа № 21-274а14), 7 квітня 2015 року (справа №21-117а15), 14 квітня 2015 року (справа № 21-165а15), 24 квітня 2015 року (справа № 21-131а15), у постановах Верховного Суду  від 18 березня 2019 року (справа №823/219/18), від 16 квітня 2019 року (справа №2140/1586/18), від 11 червня 2019 року (справа №826/17049/16), від 10 жовтня 2019 року (справа №824/2281/15-а), від 17 вересня 2020 року (справа №160/3242/19), від 2 грудня 2020 року (справа №160/2705/19).
Судом вище вказано, що додатковою угодою від 17 січня 2022 року до договору оренди збільшена нормативна грошова оцінка земельної ділянки до 1  259  937,69 грн., передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 1/12 частини  від 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а додаткова угода направлена позивачу на підпис.
Відтак, доводи апелянта, що контролюючим органом в порушення приписів п. 288.1 ст. 288 ПК України  визначено спірним податковим повідомленням-рішенням грошові зобов`язання з орендної плати за землю без урахування розміру орендної плати, встановленої договором оренди земельної ділянки, у бік збільшення такої плати, без внесення відповідних змін до цього договору оренди, що суперечить вимогам  Цивільного кодексу України, є безпідставними.
Аргументи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не перевірено правильність визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, застосованої контролюючим органом при визначенні розміру податкового зобов`язання, суд відхиляє та зазначає таке.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Таким органом є відповідний територіальний орган Деожгеокадастру, на який покладено повноваження з видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок на основі затвердженої рішенням органу місцевого самоврядування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Тобто, саме на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, контролюючим органом розраховано грошове зобов`язання позивача з орендної плати.
Відповідальність за правильність визначення показників при формуванні витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників покладається на орган, що його формує (в розрізі спірних відносин – управління у Павлоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області).
Предметом цього позову не є правомірність визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок та обґрунтованість витягу, застосованого відповідачем при визначенні податкового зобов`язання. 
Доводи апелянта про неможливість застосування контролюючим органом такої технічної документації суд визнає необґрунтованими, адже питання перевірки правильності визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки виходить за межі предмету доказування.
Стосовно індексації нормативної грошової оцінки та індексації орендної плати суд звертає увагу, що саме Держгеокадастр як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту  289.3  статті  289 ПК України на своєму офіційному сайті публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки.
Стосовно протиправності застосування відповідачем ставки 12% від нормативної грошової оцінки землі для визначення орендної плати через те, що не вносились зміни у договір оренди в частині розміру орендної плати, суд повторює, що додатковою угодою від 17 січня 2022 року до договору оренди збільшена нормативна грошова оцінка земельної ділянки до 1  259  937,69 грн., передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 1/12 частини  від 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а додаткова угода направлена позивачу на підпис.
Аргумент апелянта про передчасність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, адже станом на дату прийняття податкового повідомлення-рішення (22 серпня 2022 року) у контролюючого органу не виникло права визначати податкове зобов`язання за весь 2022 рік, суд відхиляє з тих підстав, що абзацом першим пункту 286.5 статті 286 ПК України чітко встановлено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному  статтею 42  цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному  статтею 58  цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Відтак, контролюючим органом дотримано строки нарахування сум плати землю, до якої відноситься й орендна плата. 
При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, тому контролюючий орган обґрунтовано визначив податкове зобов`язання з орендної плати позивачу спірним податковим повідомленням-рішенням саме за календарний рік (2022). 
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що у зв`язку із затвердженням нормативної грошової оцінки земель міста Павлограда вищенаведеним рішенням, яке введено в дію з 01 січня 2022 року, відбулася зміна нормативної грошової оцінки земель міста Павлограда у бік збільшення,  відповідно зазначені зміни є підставою для перегляду розміру орендної плати та для визначення контролюючим органом грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у 2022 році.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   311, 315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 09 травня 2023 року в справі № 160/240/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 09 травня 2023 року в справі № 160/240/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 02 серпня 2023 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 02 серпня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко