ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4598/23                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/985/23                                        Штих Т.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Кружиліна О.А., перевіривши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про повернення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вона не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від 14 липня 2021 року № 1-р/2021 зазначено, що українська мова, як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.
Також частиною 5 статті 10, пункту 4 частини 1 статті 92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у частині 6 статті 13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.
Частинами 1, 2 статті 14 вказаного Закону передбачено, що у судах України судочинство проводиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
При цьому, за змістом статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Тобто, згідно з Конституцією України і зазначеними законами суд, як і державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.
Викладене узгоджується, зокрема, із Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.
Однак, передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів (у тому числі апеляційних і касаційних скарг) українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.
Так, положеннями частини 1 статті 268 КУпАП, передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім іншого, має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.
Отже, особи, які не володіють мовою судочинства, можуть скористатися послугами перекладача для перекладу своїх скарг, клопотань, інших процесуальних документів, зокрема й з метою забезпечення можливості проведення з`ясування судом наявності в особи, яка звертається з апеляційною чи касаційною скаргою, прав і підстав для цього.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року у зв`язку із тим, що вона та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження складені неукраїнською мовою, що суперечить вимогам закону.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому частиною 3 статті 294 КУпАП у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення. 

Керуючись статтями 7, 246, 248, 268, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду     О.А. Кружиліна