Справа № 161/4093/23  Провадження №33/802/393/23 	Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Бондарчук В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бондарук Віти Юріївни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2023 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 березня 2022 року о 23 год. 40 хв. на вул.Київська на автодорозі Н-22, керував автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Бондарчук В.Ю. подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною. 
Зазначає про те, що із долученого до матеріалів справи відеозапису не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Відеофіксація подій відбувається із розмови поліцейського та ОСОБА_1 , який повідомляє першому, що автомобілем не керував, а на блок-пост прийшов пішки, оскільки прямував до тещі, котра проживає в сусідньому селі. Такі ж обставини були повідомлені і в суді першої інстанції. Сам факт керування автомобілем, окрім як рапортах поліцейських ніде не зафіксовано. Проте, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Окрім того, зазначає, що із долученого відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 не схожий на особу, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Його розмова розбірлива, хода рівна, поведінка відповідає обстановці. 
Також вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що працівники пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичній установі, а також те, що він погодився із результатом пройденого огляду. Тому вважає, що результати проведеного огляду не можуть вважатись належним та допустимим доказом у справі.
Не може вважатись також належним доказом у даній справі постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №247109 від 05.03.2023 щодо ОСОБА_1 , так як вона скасована судом і рішення суду набрало законної сили.
Крім того зазначає й про те, що ОСОБА_1 по особистій заяві проходив медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, і згідно висновку від 05.03.2023 у нього станом на 05.03.2023 – 02:15 год. ознак сп`яніння не виявлено.
Посилаючись на вищенаведене, захисник вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Бондарук В.Ю., яка скаргу підтримала з підстав викладених у ній та просила задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.
За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №075084 від 05.03.2023, за змістом якого ОСОБА_1 04 березня 2023 року о 23:40 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підписав протокол і отримав його копію;
       - роздруківкою із спеціального технічного приладу "Алкотест 6820" від 04.03.2023 (тест №298), та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2,15 % алкоголю). Огляд проведено о 00:18 год. 05.03.2023;
       - рапортом інспектора СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. капітана поліції Шворака В.В. від 05.03.2023, де зазначено про обставини зупинки автомобіля марки «Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а також про встановлення факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння;
- рапортом інспектора відділу моніторингу Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. лейтенанта поліції Козожевського А. від 05.03.2023 в яких останній зазначив про факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , та обставини встановлення факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Особу ОСОБА_1 було встановлено за допомогою застосунку «Дія»;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 05.03.2023 в яких він окрім іншого зазначив про те, що особисто бачив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також те, що він нього відчувався запах алкоголю з порожнини рота. Інших осіб в автомобілі не було. В подальшому ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем.
Жодних підстав ставити під сумнів обставини, які викладені у таких рапортах та поясненнях свідка в суду немає, оскільки будь-яких доказів про їх зацікавленість у результатах справи, до суду стороною захисту надано не було, і про що й вірно зазначено судом першої інстанції.
Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, який досліджено судом і з якого окрім іншого вбачається, що працівниками поліції у нього як водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він добровільно без будь-якого примусу погодився на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу. Будь-яких незгод після проведення огляду з його результатом відеозапис не містить, хоча йому попередньо працівник поліції роз`яснював право на проходження огляду в медичному закладі. При складенні протоколу та інших матеріалів ОСОБА_1 не висловлював також незгод з результатом огляду. Зафіксованим є і факт ознайомлення його із протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, а також роздруківкою зі спеціального технічного приладу. Отже, відеозапис наряду з іншими доказами в сукупності фактично підтверджує ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення з посиланням на те, що відеозапис не містить такого факту, до уваги судом не приймається, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи і, зокрема, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та рапортами поліцейських, які апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами у справі. Крім того, як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 працівникам поліції на місці події чітко не зміг пояснити як його автомобіль опинився на місці події (вказував про те, що він приїхав туди за два дні до цього, то про те, що товариш чи брат туди приїхав автомобілем). 
Не приймає також суд до уваги і посилання апелянта про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння з посиланням на те, що матеріали справи не містять доказів щодо пропонування ОСОБА_1 пройти огляд в медичній установі і, що він погодився із результатом пройденого огляду на місці події, оскільки, як вбачається з відеозапису працівник поліції перед оглядом роз`яснював ОСОБА_1 право на проходження медичного огляду. Відеозапис не містить будь-якої інформації щодо незгоди ОСОБА_1 після проходження огляду з його результатом. А тому, апеляційний суд вважає цілком належним та допустимим доказом у справі результати пройденого огляду на місці зупинки транспортного засобу (роздруківка із спеціального приладу та акт огляду).
Цілком безпідставними є апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння з посиланням на висновок КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення РОР» від 05.03.2023, оскільки як вбачається із цього висновку та акту медичного огляду №228А від 05.03.2023, медичний огляд за заявою останнього було пройдено за спливом більше двох годин, що як правильно зазначив суд першої інстанції, не відповідає п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. Тому такий висновок та акт не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, які підтверджували той факт, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Жодним чином не впливають на законність оскаржуваної постанови доводи апелянта про скасування в судовому порядку постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №247109 від 05.03.2023 щодо ОСОБА_1 , оскільки такою постановою він притягувався до адміністративної відповідальності за інші правопорушення (ч.1 ст.121-3, ст.125 КУпАП). Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, судовим рішення, яким скасовано таку постанову працівника поліції, не встановлено безпосередньо тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 04.03.2023 о 23:год. 
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бондарчук Віти Юріївни залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2023 року в даній справі, – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк