УХВАЛА

13 липня 2023 року 
м. Київ 

справа № 400/3781/22
адміністративне провадження № К/990/22743/23  
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі №400/3781/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобітка Богдана Петровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобітка Богдана Петровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та Державного бюро розслідувань, в якій просила:
- визнати неправомірними дії керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобітка Богдана Петровича щодо:
складання службових записок №2/10-10/6/22 від 14 березня 2022 року та №10/10-10/22 від 11 квітня 2022 року відповідно про проведення службового розслідування стосовно керівника Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 та відсторонення її від посадових (службових) обов`язків;
складання проектів наказів №131 від 14 березня 2022 року про проведення службового розслідування на предмет причетності до невиконання чи неналежного виконання обов`язків керівника Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 ;
внесення змін до наказу ДБР від 14 березня 2022 року №131 "Про проведення службового розслідування" стосовно керівника Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 про відсторонення її від виконання посадових (службових) обов`язків;
скерування зазначених службових записок та проектів наказів Директору ДБР;
- визнати службові записки керівника Управління внутрішнього контролю ДБР Чобітка Б.П. за №2/10-10/6/22 від 14 березня 2022 року про проведення службового розслідування стосовно керівника Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 та за №10/10-10/22 від 11 квітня 2022 року про її відсторонення від виконання посадових (службових) обов`язків такими, що припинили свою дію;
- визнати неправомірними дії керівника Управління внутрішнього контролю ДБР Чобітка Б.П. щодо порушення строків службового розслідування;
- визнати протиправною бездіяльність Директора ДБР, яка полягає у відмові від закриття службового розслідування, що проводиться на підставі наказу ДБР №131 від 14 березня 2022 року (в редакції наказу №156 від 11 квітня 2022 року) про проведення службового розслідування на предмет причетності до невиконання чи неналежного виконання обов`язків керівником Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 та зобов`язати директора ДБР закрити вказане службове розслідування;
- визнати неправомірними дії керівника Управління внутрішнього контролю ДБР Чобітка Б.П. щодо проведення службового розслідування стосовно керівника Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 на предмет порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці; порушення строків проведення цього службового розслідування;
- визнати протиправною бездіяльність Директора ДБР, яка полягає у відмові від закриття службового розслідування стосовно керівника Управління міжнародного співробітництва ДБР ОСОБА_1 на предмет порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, скасуванні наказу №ВС/1-ос/дск/д від 31 березня 2022 року про припинення доступу до державної таємниці протиправною та зобов`язати директора ДБР закрити вказане службове розслідування зі скасуванням вказаного наказу.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року змінено, доповнено мотивувальну частину рішення правовими підставами для відмови у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
27 червня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 повторно надійшла до Верховного Суду.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.
Також в касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (п. 1. ч. 2 ст. 353 КАС України).
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку про те, що обґрунтування необхідності касаційного оскарження у зв`язку із недослідженням судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, можливе за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі інших підстав для касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.  Тобто, указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження.
У відсутності обґрунтованих підстав, визначених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України, Суд позбавлений можливості прийняти доводи скаржника щодо наявності підстави передбаченої пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
З урахуванням змін до  КАС України, внесених  Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX    і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до викладу фактичних обставин справи, цитування норм законодавства, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує. 
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі №400/3781/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобітка Богдана Петровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                            В. Е. Мацедонська