Справа № 450/938/23                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 33/811/1127/23                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 536, 80 гривень судового збору.
Згідно з постановою судді, 23.02.2023 року о 19 год. 55 хв. у Львівській області, с. Солонка, вул. Стрийська, 1к, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка яка не відповідає даній ситуації, будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав у кювет, у результаті чого автомобіль зазнав технічних пошкоджень та пошкоджено бетонну плиту. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим ОСОБА_1 порушив п. 2.3Б, 12.1, 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів керування ним транспортним засобом, а відтак не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
Окрім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, в обґрунтування якого ОСОБА_1 покликається на те, що повний текст постанови суду першої інстанції ним було отримано на 8 день після судового розгляду справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.
З огляду на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про час та місце апеляційного розгляду і відсутності даних про поважність причин неявки у судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174310 від 23.02.2023 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174837 від 23.02.2023 року, постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, схему місця ДТП, рапорт працівників поліції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.223 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відеозапис з місця ДТП.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги  п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення,оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, встановлено, що вся поведінка ОСОБА_1 на місці оформлення протоколу, свідчить про те, що він, відмовляючись від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції, сприймав ситуацію саме як водій, зокрема на пояснення поліцейського, що він не впорався з керуванням і заїхав в кювет, ОСОБА_1 відповів «я впорався».
Враховуючи викладене, твердження апелянта щодо невстановлення факту керування ним транспортним засобом є неспроможним та спростовується як переглянутим відеозаписом так і іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Окрім того, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, покази свідка ОСОБА_5 – сина ОСОБА_1 , оскільки такі суперечать показам свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що ніхто з автомобіля тривалий час не виходив, та якась особа, з середини перешкоджала відкриттю дверей. Натомість свідок ОСОБА_5 зазначив та наполіг на тому, що він невідкладно, зразу ж після ДТП покинув салон автомобіля.
Незрозумілим є і те, чому стверджуючи, що за кермом перебував його син, ОСОБА_1 не залучив його до спілкування з працівниками поліції.
Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг щодо дій працівників поліції при складенні ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах та на відеозаписі нагрудних камер, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта.
У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися .
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         М.Ф.Романюк