ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18070/22                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 вересня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В., 

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року (повний текст виготовлено 03 квітня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області щодо не прийняття у ОСОБА_1 декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації від 21 вересня 2022 року та оформити і надати йому довідку про реєстрацію громадянином України. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року адміністративний позов задоволено:
Визнано протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області щодо неприйняття у ОСОБА_1 декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації.
Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації від 21 вересня 2022 року та оформити і надати йому довідку про реєстрацію громадянином України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив незаконне судове рішення без додержання норм матеріального та процесуального права.  
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в обох випадках при визначенні розміру збору за вчинення консульських дій вказується, що складовими є консульський збір та збір за відшкодування фактичних витрат, на що вказує примітка «в тому числі».
Апелянт вказує, що вартість оформлення припинення іноземного громадянства позивача на момент, коли останній набув громадянство України, становила 1820 грн, таким чином, остання не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
31 липня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач заперечує посилання апелянта на практику Верховного Суду, вказуючи, що правовідносини у вказаних справах не є аналогічними, а також заперечує посилання на інформацію з веб-сайту посольства рф в Україні. 
Позивач зазначає, що посилання представника відповідача на факт добровільного надання ним до суду скрін-шотів з вказаного сайту посольства рф в Україні є умисним перекрученням фактів та опосередковано доказує неправдивість розміщеної на ньому інформації. Позивач вказує, що намагаючись добросовісно виконати взяті на себе зобов`язання по виходу з громадянства рф, він вжив всіх заходів для отримання визначених на сайті документів. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 вересня 2023 року. 
25 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в яких відповідач вказує, що вартість оформлення припинення громадянства російської федерації становить 1820,00 грн, а відтак не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на час, коли особа набула громадянство України, який відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» починаючи з 01 січня у місячному розмірі становить 4723 грн, а половина цієї суми складає 2361 грн 50 коп. тобто, вартість оформлення не має перевищувати 2361 грн 50 коп.
У відкритому судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив останню задовольнити. 
Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи про дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і ухвалення законного рішення. 
Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Бердичів Житомирської області, має попереднє громадянство рф, з 2007 року постійно мешкає і працює на території України.
Позивач зареєстрував у 2013 році у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 33 т. 1).
З 2013 року мешкає та зареєстрований з родиною у м. Києві (а.с. 24 т. 1).
Має доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31 т. 1).
31.03.2011 позивачем було отримано безстрокову посвідку НОМЕР_2 на постійне проживання в Україні (а.с. 16 т. 1).
04.12.2019 позивач звернувся до Оболонського районного відділу ЦМУ ДМ (далі - Оболонський РВ) із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 2235-III разом з визначеними законодавством документами, в переліку яких наявні зобов`язання позивача припинити іноземне громадянство.
04.12.2019 позивачем подано до вищезгаданого органу ДМС письмове зобов`язання припинити громадянство рф протягом 2 років з моменту набуття мною громадянства України і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави (а.с. 30 т. 1).
13.10.2020 позивачу видано Довідку № 2268/20 про реєстрацію особи громадянином України, про те, що рішенням ЦМУ ДМС від 01.10.2020 він набув громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону №2235-111 (а.с. 20 т. 1).
Відповідно до вказаної довідки позивач є громадянином України з 01.10.2020, яка видана до посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 від 12.06.2013, 8001.
13.10.2020 ОСОБА_1 отримано тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_4 , терміном дії до 01.10.2022, видане органом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 19 т. 1).
10.09.2022 позивач звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства (громадянства рф) у паперовому вигляді та видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України з мотивуванням про наявність в нього вказаної причини (розрив України дипломатичних відносин з російською федерацією та неможливість отримати документ про припинення громадянства) яку відправив поштовим зв`язком - цінним листом з описом вкладення № 04214077988759 (а.с. 34-39 т. 1). Однак, відповідь на заяву позивач не отримав, що не заперечується відповідачем.
21.09.2022 позивач повторно звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства (громадянства рф) у паперовому вигляді та видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України з мотивуванням про наявність в нього вказаної причини (вартість виходу з громадянства рф перевищує половину мінімальної заробітної плати на день прийняття рішення) разом з декларацією про відмову від іноземного громадянства рф, яку відправив поштовим зв`язком - цінним листом з описом вкладення № 0421407798525 (а.с. 40-45 т. 1).
Однак, листом від 06.10.2022 № К-1993/6/8010-22/8010.4.1/4028-22 відповідач відмовив ОСОБА_1 в прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації у зв`язку з існуванням незалежних від позивача причин неотримання документа про його припинення та зазначив, що звернення ОСОБА_1 від 27.09.2022 щодо громадянства України розглянуто та наразі відсутні підстави для прийняття декларації замість документу про припинення громадянства. Рекомендовано надати до 01.10.2022 документ уповноваженого органу рф при припинення громадянства (а.с. 46-47 т. 1).
Вважаючи бездіяльність щодо неприйняття декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що за інформацією із сайту Консульського відділу Посольства російської федерації в Україні та у відповідності до розділу II, пункту 2 Наказу Посольства російської федерації в Україні за №1 від 10.01.2020 «Тариф збір за здійснення консульських дій», передбачає необхідність сплати за оформлення заяви про вихід з громадянства Російської Федерації в загальному та спрощеному порядку в розмірі: збору за здійснення консульських дій у розмірі - 1950 гривень, в тому числі консульський збір у розмірі - 1625 гривень, в тому числі збір за відшкодування фактичних витрат у розмірі - 325 гривень. При цьому, у змісті вказаного Наказу не визначається та відсутні застереження, що консульський збір та збір за відшкодування фактичних витрат включається в збір за здійснення консульських дій (де є визначення: «в тому числі»), відповідно передбачається, що громадянин російської федерації, що має намір подати заяву про вихід з громадянства рф повинен сплатити загалом вартість в розмірі 1950грн.+1625грн.+325грн.=3900грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», мінімальна заробітна плата на 2020 рік, починаючи з 1 січня у місячному розмірі становить 4723,00 грн. Відповідно, половина мінімальної заробітної плати станом на день звернення складає 2361,50 грн.
Таким чином, вартість у розмірі 3900 грн. за подання заяви про вихід з громадянства російської федерації перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, що становить 2068,50 грн.
Оскільки вартість оформлення припинення громадянства російської федерації на момент набуття позивачем громадянства України перевищувала половину розміру мінімальної заробітної плати в Україні, позивачем було подано декларацію про відмову від іноземного громадянства, яку відповідачем було не прийнято та повернуто позивачу.
З урахуванням вищевикладеного,   суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що відповідачем протиправно відмовлено позивачеві у прийнятті декларації про відмову від громадянства, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та про те, що у даному випадку належним способом захисту буде зобов`язання відповідача прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства рф та видати йому довідку про реєстрацію громадянином України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За приписами частин 1, 4, 5  ст. 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III  (далі - Закон № 2235-III) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до  Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства    або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.
Іноземці, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.
За визначеннями, що міститься у  ст. 1 Закону №2235-III  зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства: 
невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється, або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.
Декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2019 позивач звернувся до Оболонського районного відділу ЦМУ ДМ із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 2235-III разом з визначеними законодавством документами, в переліку яких наявні зобов`язання позивача припинити іноземне громадянство.
Також 04.12.2019 позивачем подано до вищезгаданого органу ДМС письмове зобов`язання припинити громадянство рф протягом 2 років з моменту набуття мною громадянства України і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави (а.с. 30 т. 1).
В подальшому, 13.10.2020 позивачу видано Довідку № 2268/20 про реєстрацію особи громадянином України, про те, що рішенням ЦМУ ДМС від 01.10.2020 він набув громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону № 2235-III  (а.с. 20 т. 1).
13.10.2020 ОСОБА_1 отримано тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_4 , терміном дії до 01.10.2022, видане органом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 19 т. 1).
З системного аналізу наведених норм права та фактичних обставин, колегія суддів зазначає, що позивач подав зобов`язання про припинення іноземного громадянства, а на виконання цього обов`язку мав протягом двох років з моменту реєстрації його громадяном України (з 01.10.2020) припинити громадянство російської федерації або, за наявності незалежних від нього причин неотримання документа про припинення громадянства російської федерації - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
21.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства (громадянства рф) у паперовому вигляді та видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України з посиланням на відповідну законодавчо передбачену підставу - вартість оформлення припинення громадянства рф перевищує половину мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли особа набула громадянство України, яку відправив поштовим зв`язком - цінним листом з описом вкладення № 0421407798525 (а.с. 40-45 т. 1).
Листом від 06.10.2022 № К-1993/6/8010-22/8010.4.1/4028-22 відповідач відмовив ОСОБА_1 в прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації у зв`язку з існуванням незалежних від позивача причин неотримання документа про його припинення та зазначив, що звернення ОСОБА_1 від 27.09.2022 щодо громадянства України розглянуто та наразі відсутні підстави для прийняття декларації замість документу про припинення громадянства (а.с. 46-47 т. 1).
Позивач вважає протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області щодо неприйняття у ОСОБА_1 декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації, оскільки, на його думку, у спірній ситуації у нього наявна незалежна від нього причина неотримання документа про припинення громадянства російської федерації, а саме - вартість оформлення припинення іноземного громадянства перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.
Відтак, для перевірки наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття у ОСОБА_1 декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації, необхідним є встановлення відповідності зазначеної позивачем підстави віднесення його до незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, а саме з`ясувати, чи перевищує вартість оформлення припинення громадянства російської федерації половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли позивач набув громадянство України.
Так, як вже було вказано вище, рішенням ЦМУ ДМС від 01.10.2020 ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону № 2235-III. 
Відповідно до  ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX  у 2020 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає у місячному розмірі: з 1 січня - 4 723 гривні, з 1 вересня - 5 000 гривень.
Оскільки позивач набув громадянство України рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 01.10.2020, вартість оформлення не має перевищувати 2 500 грн (5000 грн/2).
Як вбачається з ноти Посольства російської федерації в Україні від 27.03.2019, розмір «сбор за совершение консульських действий по оформлению заявления о выходе из гражданства российской федерации в общем порядке и в упрощенном порядке» становить 78 дол США або 2 184 грн (65 дол США або 1 820 грн - «консульський сбор», 13 дол США або 364 грн - «сбор в возмещение фактических расходов»).
Також громадяни рф звільняються від сплати збору на покриття фактичних видатків, пов`язаних з вчиненням щодо них консульських дій ( у даному випадку - збору на покриття фактичних видатків - 364 грн).
Відтак, колегія суддів наголошує, що позивач має сплатити лише збір за вчинення консульських дій - 65 дол США або 1 820 грн.
Також відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 27.01.2020 № 71/ВГ/17-532/1-262 щодо актуальної інформації про тарифи консульських зборів за оформлення припинення громадянства станом на 27.01.2020 повідомлялось, що розмір консульського збору за оформлення заяви про вихід з громадянства рф становить 1820 грн. для заявників - громадян росії, оскільки вони звільнені від сплати збору на покриття фактичних видатків. Інформація, зазначена у листі Міністерства закордонних справ України від 27.01.2020 № 71/ВГ/17-532/1-262, відповідає інформації, що міститься у листі Міністерства закордонних справ України від 71/15-532/4-3596 стосовно надання інформації про тариф консульського збору, що стягується Посольством рф в Україні за оформлення виходу з громадянства рф.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав подання позивачем декларації про відмову від громадянства російської федерації за наявності незалежних від нього причин неотримання документа про припинення громадянства, а саме перевищення вартості оформлення понад 2 500 грн, оскільки сума, яку мав сплатити позивач за оформлення припинення громадянства російської федерації - 1820 грн, не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли позивач набув громадянство України.
Аналогічний підхід щодо розрахунку вказаної суми застосовано Верховним Судом у справі № 280/7910/20 у постанові від 30.06.2022.
Враховуючи вищенаведені норми, що діяли на час відмови відповідачем у прийнятті декларації про відмову від громадянства, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач приймаючи спірне рішення неправомірно відмовив позивачу у прийнятті такої декларації, оскільки як було встановлено вище, відповідач діяв у відповідності до ч. 2  ст. 2 КАС України.
Натомість, апеляційний суд звертає увагу позивача, що його позиція ґрунтується на невірному трактуванні обрахунку тарифу за вчинення консульських дій, оскільки збір за вчинення консульських дій складається з двох складових («консульський сбор» - 1 820 грн та «сбор в возмещение фактических расходов» -364 грн), а не є сумою трьох складових («сбор за совершение консульських действий» - 2 184 грн, «консульський сбор» - 1 820 грн, «сбор в возмещение фактических расходов» - 364 грн), як помилково вважає позивач, про що також свідчить зворот «в том числе», тобто включення в графу «сбор за совершение консульських действий» далі зазначених складових.
Колегія суддів звертає увагу, що в обох випадках, при визначенні розміру збору за вчинення консульських дій вказується, що складовими є консульський збір та збір за відшкодування фактичних витрат, на що вказує примітка «в тому числі».
Відтак, висновки суду першої інстанції, що громадянин російської федерації, який має намір подати заяву про вихід з громадянства РФ повинен сплатити загалом вартість в розмірі 4524 грн    є абсолютно безпідставною, оскільки суд фактично плюсує загальну вартість послуги та її складові.
Викладене, у свою чергу, свідчить про відсутність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, а саме того, що вартість оформлення припинення громадянства російської федерації половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  в Україні на момент, коли позивач набув громадянство України, що, в свою чергу, не породжує виникнення у ОСОБА_1 права на подання декларації про відмову від громадянства рф до відповідача, в якого, у свою чергу, не виникає обов`язку з прийняття відповідного документа.
Крім того, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що для вирішення даної справи також ключовим є з`ясування питання чи можна вважати, що документ про припинення громадянства від російської федерації позивачем не отримано з незалежних від нього причин, з огляду на наступне. 
Апеляційний суд наголошує, що позивачем оскаржується саме бездіяльність відповідача щодо неприйняття у ОСОБА_1 декларації від 21 вересня 2022 року про відмову від громадянства російської федерації, в якій підставою наявності незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства визначено саме те, що вартість оформлення припинення громадянства російської федерації половину розміру мінімальної заробітної плати (т. 1 а.с. 40-41), тому підстави для перевірки наявності інших незалежних від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства у межах цієї справи відсутні, оскільки позивач не зазначав про наявність таких при зверненні до відповідача зі спірною декларацією від 21 вересня 2022 року, і останні не були заявлені як підстави позову.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року - задовольнити. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року - скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст виготовлено 29 вересня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                             В.О. Аліменко, 

                                                                                                   Н.В. Безименна