ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1583/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/171/23 Категорія: на ухвалу    	ОСОБА_1 . 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03 жовтня 2023 року                                                                                                  м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Новіков О.М., Гончар Н.І.	
секретар 	Широкова Г.К.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  адвоката Драченка В.В. на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 25.08.2023 (повний текст складено 25.08.2023, суддя в суді першої інстанції Морозов В.В.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Драченка В.В.  звернувся у серпні 2023 року до суду зі скаргою, якою просив  визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Попельнухи Ю.І. про арешт коштів та майна боржника від 08.08.2023 у ВП № 71671420; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаського ВДВС на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу.
Вимоги скарги мотивовано тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2023 у справі № 707/171/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.
04.05.2023 на виконання вказаного рішення Черкаським ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито ВП № 71671420. Починаючи з травня 2023 року, ОСОБА_2 здійснював перекази на картковий рахунок для зарахування аліментів наданий стягувачем. 13.06.2023 боржник призваний на військову службу по мобілізації. 24.07.2023 на адресу сторони виконавчого провадження направлено заяву, якою просили направити до його Військової частини НОМЕР_1 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2023 у справі № 707/171/23. На особистому прийомі у ВДВС виконавцем повідомлено про винесення такої постанови 03.07.2023.
Також 01.08.2023 представником боржника до Черкаського ВДВС направлено заяву про зарахування в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів 14500,00 грн., сплачених на картковий рахунок стягувача згідно наданих квитанцій. 08.08.2023 старшим державним виконавцем Попельнухою Ю.І. винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, які оскаржуються у справі.
Скаржник зазначає, що з моменту відкриття провадження він здійснював всі можливі дії для забезпечення його дітей грошовими коштами та не ухилявся від виконання рішення суду про стягнення аліментів, направляючи заяви про працевлаштування та звернення стягнення на заробітну плату. Постанови про арешт коштів та майна боржника, при наявній постанові про звернення стягнення на заробітну плату, ставлять його, як діючого військовослужбовця, в скрутне матеріальне становище, за яким він не зможе у вільний поза виконанням бойових завдань час, розпорядитися власними коштами навіть на речі першої необхідності.
У зв`язку з протиправною поведінкою сторони виконавчого провадження, він вимушений звертатися до суду та нести витрати на професійну правничу допомогу, які мають відшкодовуватися державним виконавцем.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.08.2023 вказану скаргу відхилено з посиланням на те, що оскаржувані дії державного виконавця щодо арешту майна та коштів боржника є правомірними у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів строком понад три місяці та відсутність у виконавця відомостей про часткову оплату аліментів.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник боржника адвокат Драченко В.В. подав 30.08.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити вимоги скарги. Зазначає, що не лише боржник мав повідомити виконавця про сплату аліментів, а й стягувач. Виконавець направив вимогу стягувачу про підтвердження отримання нею коштів одночасно з оскаржуваними постановами про накладення арешту. Виконавець не вчиняв жодних дій щодо встановлення того чи сплачував боржник аліменти. Суд не врахував, що боржник вчиняв дії по відрахуванню коштів його заробітної плати на аліменти. Накладення арешту на майно та кошти боржника порушує його право на соціальний захист та не є обов`язковим заходом при зверненні стягнення на заробітну плату. За правовим висновком ВП ВС від 20.04.2022 у справі №756/8815/20 арешт не може накладатися на кошти заробітної плати після здійснення утримань з неї поза межами дозволених законом розмірів відрахувань. Скаржник при розгляді справи в суді апеляційної інстанції розраховує понести витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., які має відшкодувати ДВС.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило .
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що 25.04.2023 стягувач ОСОБА_3 звернулась до Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 20.04.2023 № 707/171/23 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 малолітньої доньки ОСОБА_5 щомісячно у розмірі 1 / 3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2023 і до досягнення дітьми повноліття.
04.05.2023 старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попельнухою Ю.І. винесено постанову про відкриття ВП №71671420 з виконання виконавчого листа від 20.04.2023 у справі № 707/171/23, який видано Черкаським районним судом Черкаської області.
04.05.2023 направлено на адресу боржника зазначену постанову для виконання та для відома, а також виклик державного виконавця.
04.05.2023 державним виконавцем направлено запити до Білозірської ОТГ, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та Державної служби морського та річкового транспорту України з метою встановлення наявності будь-якого майна у боржника ОСОБА_2 .
Згідно розрахунку заборгованості Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.05.2023 № 19532/3 по аліментам боржника ОСОБА_2 , заборгованість станом на 04.05.2023 становила 16975,63 грн. (січень - 2981,56 грн., лютий - 4472,33 грн., березень - 4472,33 грн., квітень - 4472,33 грн., травень - 577,08 грн.
30.05.2023 старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попельнухою Ю.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , а саме на дохід, який він отримує у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 ).
У відповіді в/ч НОМЕР_3 від 26.06.2023 на запит державного виконавця від 10.05.2023 повідомлено, що ОСОБА_2 на військовій службі у вказаній в/ч не перебуває.
У відповіді в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2023 на запит державного виконавця повідомлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 13.06.2023 по теперішній час.
03.07.2023 старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС Міністерства юстиції (м. Київ) Попельнухою Ю.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , а саме на дохід, який він отримує у військовій частині НОМЕР_1 .
Представником скаржника до Черкаського ВДВС 24.07.2023 подано заяву про обчислення розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів з 20.01.2023 та про направлення до в/ч НОМЕР_1 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2023 у справі № 707/171/23.
Також представником скаржника 01.08.2023 Черкаському ВДВС подано заяву про зарахування в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 14500,00 грн., сплачених на картковий рахунок стягувача згідно наданих квитанцій. Після проведення зарахування боржник просив обчислити розмір заборгованості зі сплати аліментів з 20.01.2023. До вказаної заяви приєднано квитанції щодо перерахування коштів ОСОБА_2 , а саме №136598426 від 13.05.2023 на суму 5000,00 грн., № 138484844 від 31.05.2023 на суму 700,00 грн., № 140068148 від 15.06.2023 на суму 7000,00 грн., № 140475472 від 19.06.2023 на суму 500,00 грн., № 140788732 від 21.06.2023 на суму 900,00 грн., № 141811977 від 02.07.2023 на суму 400,00 грн. 
У всіх квитанціях отримувача зазначено - № картки НОМЕР_4 , призначення платежу - переказ на картку НОМЕР_4 (без посилання на сплату аліментів).
Згідно розрахунку заборгованості Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.07.2023 по аліментам боржника ОСОБА_2 , заборгованість станом на 03.07.2023 становила - 34287,87 грн.
08.08.2023 старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попельнухою Ю.І. стягувачу ОСОБА_3 направлено вимогу про підтвердження чи спростування факту отримання аліментів згідно заяви від 24.07.2023 та наданих боржником квитанцій.
Відповідно до заяви представника скаржника від 16.08.2023 старшим державним виконавцем Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попельнухою Ю.І. винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника ОСОБА_2 у банку вказаного у заяві, для здійснення видаткових операцій.
У відповідь на вимогу державного виконавця від 08.08.2023 стягувачем ОСОБА_3 подано 22.08.2023 до Черкаського ВДВС заяву, в якій вона підтверджує факт отримання від ОСОБА_2 аліментів за квитанціями № 136598426 від 13.05.2023, № 138484844 від 31.05.2023, № 140068148 від 15.06.2023, № 140475472 від 19.06.2023, № 140788732 від 21.06.2023, № 141811977 від 02.07.2023.
08.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 , яка оскаржується в даній справі.
Крім того, згідно розрахунку заборгованості Черкаського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.08.2023 № 31833/3 по аліментам боржника ОСОБА_2 , заборгованість станом на 23.08.2023, за вирахуванням сплачених боржником 14500,00 грн., становить 19787,87 грн.
Відповідні правовідносини мають таке правове регулювання.
Згідно вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Згідно ч.1. 2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до частини третьої статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Стаття 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10,15 частини першої статті 34 цього Закону.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеногочастиною першоюстатті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченомустаттею 11Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
За обставин цієї справи боржник вважає протиправними постанови державного виконавця про арешт коштів та майна боржника від 08.08.2023, оскільки він вчиняв дії по сплаті аліментів та не ухилявся від виконання рішення суду про їх стягнення.
Проте на дату винесення державним виконавцем постанов про арешт майна та коштів боржника 08.08.2023 у державного виконавця були відсутні документально підтверджені відомості про часткову сплату заборгованості по аліментам боржником у сумі 14500,00 грн.
Також станом на 08.08.2023 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищував суму платежів за три місяці, що в аспекті положень ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» про можливість звернення стягнення на майно боржника є підставою для накладення відповідного арешту.
Крім того, станом на 23.08.2023 заборгованість божника по аліментам за вирахуванням сплачених 14500,00 грн. становить 19787,87 грн., що також перевищує 3-х місячний розмір аліментних платежів.
Слід врахувати, що на час прийняття державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника відрахування за місцем його роботи згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 03.07.2023 до ДВС не надходили, відомості з банківської установи про те, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом також не надходили. 
Отже оскаржувані дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника є правомірними та такими, що здійснені у межах повноважень та у спосіб, визначений ЗУ «Про виконавче провадження».
Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що не лише боржник мав повідомити виконавця про сплату аліментів, а й стягувач, та про те, що виконавець направив вимогу стягувачу про підтвердження отримання нею коштів одночасно з оскаржуваними постановами про накладення арешту, адже вони не спростовують наявність підстав для арешту майна та коштів боржника, а саме існування боргу по аліментам сукупним розміром, який перевищує 3-місячні платежі, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення арешту на майно та кошти боржника.
Такі ж висновки спростовують посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавець не вчиняв жодних дій щодо встановлення того чи сплачував боржник аліменти, а боржник самостійно вчиняв дії по відрахуванню коштів його заробітної плати на аліменти. 
При цьому боржником не доведена відсутність заборгованості по аліментам, що є визначальною умовою для висновків про безпідставність оскаржуваного рішення державного виконавця про накладення арешту на кошти та майно боржника.
Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що накладення арешту на майно та кошти боржника порушує його право на соціальний захист та не є обов`язковим заходом при зверненні стягнення на заробітну плату, оскільки за наявності боргу по аліментах сукупний розмір якого перевищує суму платежів за три місяці, як у даному випадку, може мати місце звернення стягнення на майно боржника, що є підставою для накладення на нього арешту.
Необхідність забезпечення соціального добробуту боржника не є перешкодою для вчинення щодо нього у передбаченому законодавством порядку дій з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Посилання апеляційної скарги на те, що за правовим висновком ВП ВС від 20.04.2022 у справі №756/8815/20 арешт не може накладатися на кошти заробітної плати після здійснення утримань з неї поза межами дозволених законом розмірів відрахувань, апеляційним судом відхиляються, адже доказів позбавлення боржника можливості користуватися рахунком на який надходять кошти заробітної плати внаслідок накладення на нього арешту суду надано не було.
Для зняття арешту державним виконавцем за таких обставин боржник вправі звернутися із відповідною заявою, надавши докази того, що під арештом перебуває банківський рахунок з коштами заробітної плати поза межами дозволених законом розмірів відрахувань.
Крім того, погасивши в повній мірі заборгованість по аліментах, боржник матиме право ставити питання перед державним виконавцем про зняття арешту з підстав, визначених п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку погашенням заборгованості із сплати періодичних платежів.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 25.08.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Витрати скаржника на правову допомогу за апеляційний перегляд справи залишаються за ним, що відповідає приписам ст. 452 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 447 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – відхилити.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 25.08.2023 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_3 , – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 04.10.2023.

Суддя-доповідач                        

Судді