Ухвала
    
21 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 201/8220/22
провадження № 61-12195ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітніх дітей,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, уточнивши позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 32 179 грн на кожну дитину щомісячно, від дня подачі позову та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року, залишеним без змін Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 10 (десять) прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідно їх віку, а саме: по 26 180 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 27 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року, та з 01 січня 2023 року до досягнення дітьми повноліття - по 28 330 грн на кожну дитину щомісячно, що в подальшому підлягає індексації відповідно до Закону. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
 
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2023 року стягнуто з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.
14 серпня 2023 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.  ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд. 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Тобто справа № 201/8220/22 є малозначною в силу закону.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітніх дітей.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О.  Дундар  
 
                                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
М. М. Русинчук