Справа № 466/2814/22                                Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І. 
Провадження № 22-ц/811/471/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М. Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року, -
                                ВСТАНОВИВ:

в травні 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
В обгрунтування позовних вимог вказує, що 02 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб зареєстрований міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2019 року між ними розірвано. Вказує, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .
Зазначає, що з часу припинення спільного проживання з відповідачкою, тобто з липня 2018 року, він сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , однак з 3 грудня 2021 року донька висловила бажання проживати з батьком та з цієї дати фактично проживає з ним у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , де вони обоє прописані, що підтверджується довідкою ЛКП «Сигнівка» та копією витягу про реєстрацію права власності на квартиру. Вказує, що згідно постанови Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року він сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 10 000 грн. щомісячно, однак у зв`язку з тим, що донька почала проживати разом з ним, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року припинено стягнення з нього аліментів. Стверджує, що відповідачка має високий дохід, оскільки працює в ІТ сфері, а відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. 
З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21 грудня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 6 000, 00 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Стягнення аліментів проводити з часу пред`явлення позову, тобто з 11 травня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 992, 40 грн.
Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що матеріальний стан відповідачки є таким, що не дозволяє сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, що свідчить про неправильне застосування ст. 182 СК України. Зазначає, що має нестабільний дохід через незалучення її до жодного проекту компанії «Софтсерв індустрія», відтак її доходи значно зменшились в порівнянні з попередніми роками. Вважає, що позивачем не доведено витрат на дитину в розмірі, які він просить стягнути, оскільки матеріали справи не містять квитанцій про купівлю доньці продуктів, одягу, канцелярського приладдя після того, як дитина почала проживати з батьком. Стверджує, що такі витрати на дитину як верхова їзда, стоматолог, відпочинок не є аліментами, а додатковими витратами, тому не можуть включатись в розмір аліментів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 3 000,00 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що судом встановлено, що на підставі рішення суду за позовом ОСОБА_1 він сплачував на утримання доньки аліменти в розмірі 10 000 гривень і на той час відповідачка стверджувала, що саме такий розмір аліментів відповідає потребам дитини. Вважає, що присуджені аліменти в розмірі 6 000 гривень є недостатніми для забезпечення потреб доньки. Стверджує, що оскільки відповідачка має високий дохід, жодних додаткових витрат на доньку не несе, враховуючи інфляційні втрати, визначений судом розмір аліментів не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Просить рішення суду в частині визначеного розміру аліментів скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалами Львівського апеляційного суду від 21 червня 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розгляд апеляційних скарг за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року призначено на 16 год. 00 хв. 14 серпня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 28 серпня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 14 серпня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 28 серпня 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 6 000, 00 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття в достатній мірі забезпечить її фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі позивачем належними та допустимими доказами не доведено.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.
Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платник аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2019 року між ними розірвано.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 03 вересня 2010 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 20 листопада 2018 року у справі №466/7239/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів змінено. Вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/20 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму.
Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 15 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року з 1/20 частки від доходу відповідача, щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на стягнення аліментів у твердій грошові сумі в розмірі 10 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 03 травня 2022 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів та припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , які стягуються на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року за виконавчим листом у справі №466/9186/20. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено, що з 03 грудня 2021 року неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , де зареєстровано їх місце проживання, та перебуває на його утриманні.
З акту обстеження умов проживання, складеного провідним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району м.Львова Рибак М.С. та фахівцем соціальної роботи Залізничного району м. Львова ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_3 проживають квартирі АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окреме спальне місце, одяг, взуття, шафа для речей, ноутбук, електронна книга, навчальне приладдя, продукти харчування. Вероніка навчається в гімназії «Євшан», додатково відвідує гурток навчання з музики, дистанційно вивчає англійську мову. Для проживання, виховання та розвитку дитини створені належні умови. Під час обстеження дитина повідомила, що хоче залишитись проживати з батьком, відчуває його увагу та підтримку. 
З матеріалів справи вбачається, що як позивач, так і відповідач здійснюють підприємницьку діяльність у сфері комп`ютерного програмування та працюють у компанії «Софтсерв індустрія».
Згідно інформації, наданої Державної податковою інспекцією ГУ ДПС у Львівській області від 29.07.2022 року вбачається, що сума нарахованого доходу ОСОБА_1 за період з першого кварталу 2021 року по перший квартал 2022 року становила 1 012 77,35 грн. Сума виплаченого їй доходу за січень, лютий та березень 2022 року становила відповідно: 15 842,10 грн., 61 633,53 грн. та 18 702,10 грн.
Зважаючи на те, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, забезпечення достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, їх потреби, визначений законом мінімальний розмір аліментів та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги майновий стан відповідачки, наявність у неї високооплачуваної роботи, її дохід, який значно перевищує розмір мінімальної заробітної плати, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10 000, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного матеріального утримання дитини та якнайкраще відповідатиме її інтересам.
Заперечуючи щодо визначеного оскаржуваним рішенням суду розміру аліментів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі покликається на те, що її матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, що свідчить про неправильне застосування ст. 182 СК України, однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки відсутність щомісячного постійного високого заробітку не може бути підставою для визначення розміру аліментів в значно меншому розмірі, оскільки пріоритетними є інтереси дитини, її матеріальне забезпечення, відтак розмір аліментів повинен визначатися виходячи з матеріальних потреб дитини, а не інтересів батьків.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №9574 від 17 січня 2022 року придбала автомобіль NMTK34BX C-HR V1.8 Hybrid вартістю 960 120,00 грн, що в силу вимог ст.182 СК України враховується колегією суддів при визначенні розміру аліментів. 
Крім того, ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що з жовтня 2022 року доходів, як суб`єкт підприємницької діяльності, вона не отримує.
Долучена до відзиву ОСОБА_1 податкова декларація платника єдиного податку – фізичної особи підприємця за перший квартал 2023 року про те, що її дохід зменшився та становить 42 074, 08 грн. не може братись до уваги, оскільки не досліджувалась судом першої інстанції та подана після ухвалення рішення судом. 
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено витрат на дитину в розмірі, які він просить стягнути такими, що не заслуговують на увагу, оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року з 1/20 частки від доходу відповідача, щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на стягнення аліментів у твердій грошові сумі в розмірі 10 000,00 грн., який, на думку ОСОБА_1 відповідав якнайкращим інтересам дитини та таким, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки.
Разом з тим, зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів може бути підставою для збільшення або зменшення визначеного судом розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.
Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.
Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок).
Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 обумовлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Зазначене свідчить, що базою індексації у даному випадку виступає сума аліментів в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 6 000 грн щомісячно не підлягав індексації, оскільки такий перевищує прожитковий мінімуму, встановлений для працездатних осіб.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2022 року – скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10 000, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 28 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк