Номер провадження: 33/813/1195/23
Справа № 523/8919/23 
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20.07.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Нечитайло А.Ю.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Данилюка А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

        ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 30.04.2023 року о 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 влаштувала конфлікт, в ході якого висловлювалася нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 чим порушила громадський порядок та спокій громадян.
15.05.2023 року за цим фактом, співробітниками ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіу відношенні  ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 880001 за ст.173 КУпАП (а.с.1).
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ст.173 КУпАП (а.с.15).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 16.06.2023 року, ОСОБА_1 подала не неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з порушенням принципів повноти та відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (а.с.17-20).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції яке було призначено на 10.07.2023 року через надходження від ОСОБА_1 заяви про відкладення, було перенесено на 20.07.2023 року на 11 год. 00 хв. (а.с.32-34).
У судове засідання 20.07.023 року до суду апеляційної інстанції з`явились ОСОБА_1 та її представник Данилюк А.Б., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити (а.с.50-51), а також потерпіла ОСОБА_3 .

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про   адміністративні правопорушення  є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування  обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення   виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,   запобігання   правопорушенням, виховання   громадян   у   дусі   додержання   законів,  зміцнення законності.
 Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляду справи користуватися юридичною допомогою, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Однак, згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, розгляд вказаної справи відбувся без її присутності.
Більше того, матеріали справи не містять даних про те, що судом першої інстанції належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП.

Таким чином, із зазначеного слідує, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , яка при цьому відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 цього Кодексу не була належним чином повідомлена про дату і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції процедури розгляду адміністративного правопорушення, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомленої належним чином про час і місце судового засідання.

Крім того, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення повністю підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом серії ВАВ №880001 від 15.05.2023 року, та іншими матеріалами справи.
Однак з такими твердженнями суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступних підстав.

Так, диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №880001 від 15.05.2023 року, 30.04.2023 року о 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 влаштувала конфлікт, в ході якого висловлювалася нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 чим порушила громадський порядок та спокій громадян.
Однак, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона даного правопорушення не вчиняла, і потерпілої особи - ОСОБА_2 взагалі не існує. 
Проте, що ОСОБА_2 не існує, також дала пояснення потерпіла особа ОСОБА_3 , тобто вона особисто, а є ОСОБА_4 , але чому вона зазначені в протоколі в оскаржуваній постанові, як ОСОБА_4 - посянити суду не змогла.
Разом з тим, ОСОБА_3 у судовому засідання пояснила, що 30.04.2023 року перебувала у магазині, куди ввечері приходила ОСОБА_1 , між ними відбувалась розмова з приводу її неприязних відносин з чоловіком ОСОБА_3 , ОСОБА_1 висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, однак це було до 23 год. 00 хв., як то вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові суду, оскільки в. 22.30 год. вона закрила магазин та пішла додому, а коли вийшла на двір ОСОБА_1 вже не було. Тобто, зазначила, що в 11.00 год. вона ОСОБА_1 не бачила і остання не висказувалась в її адрес нецензурною лайкою.
У зв`язку з чим, суд вирішив продовжити розгляд справи без присутності потерпілої особи ОСОБА_2 , якої не існує, а також ОСОБА_3 , яка фактично не є потерпілою особою по протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ, № 880001 від 15.05.2023 року.

Що стосується клопотання (ЗАЯВИ) захисника ОСОБА_1 - адвоката Данилюка А.Б. про витребування доказів, то адвокат Данилюк А.Б., просив його не розглядати, так як він його просив залишити без розгляду, що і було здійснено судом апеляційної інстанції. 

Так, диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством.
При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила дрібне хуліганство.

Оскільки, як вже зазначалось вище, особа яку визнано як потерпілу по даній цивільній справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 880001 не існує, апеляційний суд дійшов висновку, про необхідність закриття провадження у справі, на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не у повному обсязі спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Більше того, із доданої до апеляційної скарги ОСОБА_1 довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ №789816 вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи від загального захворювання, безстроково (а.с.19).
З наведеного вище, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536, 80 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року задовольнити частково.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.
Прийняти постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити по п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

У зв`язку з відкликанням із відпустки судді Сегеди С.М., повний текст постанови складено 25.07.2023 року. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                                С.М. Сегеда