П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/19143/22	

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,
повний текст судового рішення
складено 21.03.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Національному університету оборони України імені Івана Черняховського, а саме: 
- визнання протиправними дії щодо застосування грудня 2015 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням у якості місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- визнання протиправною бездіяльність щодо виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині, а саме 3831 гривні 99 копійок в місяць, за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:
- визнано протиправними дії щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язано нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про залишення без задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплатити на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, так як у відповідному періоді позивач має право на отримання індексації у фіксованому розмірі, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, в частині висновку про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивачу правомірно не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністра оборони України від 12 серпня 2016 року № 748 позивача зараховано слухачем інституту оперативного забезпечення та логістики Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (а.с.17).
При цьому, наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 04 червня 2018 року № 113 позивача виключено зі списків особового складу університету, та знято з всіх видів забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року, у справі № 420/15992/21, визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 включно; зобов`язано Національний університет оборони України імені ОСОБА_2 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
В свою чергу, 31 жовтня 2022 року позивач звернувся до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року та провести перерахунок і доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 включно.
У відповідь на звернення позивача, листом від 06 грудня 2022 року № 182/4639 повідомлено позивача про те, що університетом виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року, у справі № 420/15992/21.
Між тим, вважаючи дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського протиправними щодо застосування грудня 2015 року як базового місяця при розрахунку індексації, виплаченої за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а також протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідками з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивачу невірно обраховано розмір індексації грошового забезпечення, що виплачена йому з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок, що позовні вимоги про зобов`язання виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року є передчасними, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
В даному випадку, Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).
Згідно п. 1 Порядку № 1078, цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року, у справі № 420/15992/21, яке набрало законну силу, підтверджено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період проходження служби в Національному університеті оборони України імені ОСОБА_2 , а саме з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року, що постановлено у даній справі, зобов`язано Національний університет оборони України імені ОСОБА_2 перерахувати виплачену позивачу індексацію грошового забезпечення за вищевказаний період, із застосуванням січня 2008 року у якості місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення.
З іншого боку, зазначеними рішеннями також зроблено висновок про те, що є передчасними вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року.
Вказаний висновок обґрунтовано тим, що до повного виконання рішення суду щодо зобов`язання Національного університету оборони України імені ОСОБА_2 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, суд не може перевірити правильність нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, в частині періоду нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, із системного аналізу абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що ним врегульовано виплату індексації-різниці, право на яку виникає у особи в тому випадку, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
При цьому, нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Тому, враховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, колегія суддів вважає, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Між тим, з урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлено нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
В свою чергу, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, суб`єкту владних повноважень належало вирішити питання наявності у позивача право на отримання суми індексації-різниці.
При цьому, сторонами у справі не заперечується, що суб`єктом владних повноважень не нараховувався та не виплачувався позивачу відповідний вид індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року до 04 червня 2018 року.
Тому, з огляду на вимоги абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, колегія суддів вважає, що позивач у спірному періоді має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення його доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
В свою чергу, у випадку, коли відповідна умова наявна, розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 23 березня 2023 року (справа № 400/3826/21).
В свою чергу, з метою встановлення вказаних обставин, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року витребувано у Національного університету оборони України імені Івана Черняховського наступні документи: 1) розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, проведений з урахуванням того, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; 2) розмір підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року; 3) суму можливої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року; 4) розрахунок перевищення розміру підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року над сумою можливої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року.
Між тим, з наданих суду доказів вбачається, що розмір підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року склав 631,16 грн.
Аналогічний розмір підвищення доходу ОСОБА_1 зазначено останнім в своїй апеляційній скарзі.
З іншого боку, колегією суддів, враховуючи розмір прожиткового мінімуму у березні 2018 року (1 762,00 грн), величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення у березні 2023 року, з моменту підвищення посадового окладу у січні 2008 року (253,3 %), встановлено, що розмір можливої індексації позивача в березні 2018 року складає 4 463,15 грн (1 762,00 грн х 253,3 %).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що починаючи з 01 березня 2018 року позивач мав право на отримання щомісячної індексації-різниці у сумі 3831,99 грн (4 463,15 грн грн - 631,16 грн) до моменту звільнення 04 червня 2018 року.
В свою чергу, судом першої інстанції помилково не встановлено вказаних обставин справи, а як наслідок помилково залишено без задоволення доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 04 червня 2018 року.

При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, в частині висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а як наслідок ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року, в частині висновку про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
Визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо нарахування ти виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до вимог пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, розміром 3831,99 копійок в місяць, за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до вимог пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням проведених виплат.
В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

            Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
            Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян