Справа № 127/5285/23 
Провадження № 33/801/544/2023
Категорія: 305 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.173 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427737, 23 лютого 2023 року близько 12:30 год, перебуваючи у м. Вінниця, по вул. Соборна 48, в приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду, гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , чим вчинив хуліганські дії. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн на користь держави.
Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова суду приймалась за його відсутності, копію постанови суду отримав 20 травня 2023 року, а апеляційну скаргу подав 29 травня 2023 року, а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.
В апеляційній скарзі, посилається на незаконність постанови, порушення його прав, вважає, що відсутні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, тому просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, проте згідно частини 6 статті 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду приймалась за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови отримав 25 травня 2023 року, що підтверджується його заявою (а.с.27), апеляційну скарго подано 29 травня 2023 року. 
Враховуючи зазначені вище обставини, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
З матеріалів справи та постанови суду вбачається, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції не в достатній мірі дослідив всі обставини вчиненого правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми слідує, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». 
Згідно зі ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
По справі встановлено наступні обставини:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427737, 23 лютого 2023 року близько 12:30 год, перебуваючи у м. Вінниця, по вул. Соборна 48, в приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду, гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , чим вчинив хуліганські дії. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство.
Визначаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненому правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 427737 від 23 лютого 2023 року; а також письмовими та поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 та письмовим поясненням ОСОБА_1 .
Апеляційним судом було викликано та допитано в судовому засіданні 06 липня 2023 року в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, під присягою підтвердили свої раніше надані письмові пояснення, написані ними власноручно (а.с.5 – 6 ) та зокрема ОСОБА_2 пояснив, що 23 лютого 2023 року будучи на робочому місці в приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду близько 10 год 15 хв. ОСОБА_1 прибув до суду з метою зустрічі з головою суду. Повідомивши йому дні прийому голови суду, ОСОБА_1 проігнорувавши мене почав ображати мене словами із використання ненормативної лексики, ображав, на зауваження не реагував, ліг на підлогу.
ОСОБА_3 підтвердив апеляційному суду, що він був свідком того, як ОСОБА_1 ображав та виражався ненормативною лексикою в сторону ОСОБА_2 , на зауваження не реагував, вдарив скляний турнікет.
Апеляційний суд, з урахуванням пояснень допитаних в судовому засіданні апеляційного суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, висновки суду першої інстанції є вірними, наявні у справі докази, наведені та оцінені судом у їх сукупності та узгоджуються між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
У свою чергу, порушення права сторони на участь у розгляді її справи являє собою порушення права на справедливий розгляд справи судом, яке захищено згідно пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції проводив судове засідання без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який повідомлявся про час та місце судового засідання.
Апеляційний суд не може погодитися з рішенням суду першої інстанції, зважаючи на те, що частина 2 статті 268 КУпАП встановлює імперативну необхідність присутності при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, а у разі ухилення від явки на виклик судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути піддано приводу. Однак, суд першої інстанції, без вжиття заходів для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу у його відсутність.
Оскільки приписи частини 2 статті 268 КУпАП є імперативними та не допускають виключення, розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 є порушенням згаданої норми та, як наслідок, тягне за собою скасування ухваленої у справі постанови.
Враховуючи вищевикладене постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року слід скасувати з прийняттям нової постанови.
Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні –не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, був складений 23 лютого 2023 року.
Отже, хоча вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повністю доведена, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними, проте оскільки постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення судом процедури розгляду справи, а на момент розгляду справи апеляційними судом (06 липня 2023 року) строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчився, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП. 
Відтак, виходячи з положень статей 38, 247, 173, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 : постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови: ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2023 року скасувати.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                  В. В. Сопрун