ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

08 серпня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/412/23
Головуючий у першій інстанції – Пархомчук Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/921/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2023 року (місце ухвалення – м. Корюківка, дата складання повного судового рішення – 01.05.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 
                                     В С Т А Н О В И В:
У березні 2023 року представник ОСОБА_3 – адвокат Сагаль С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позову посилався на те, що після вступу в законну силу заочного рішення Корюківського районного суду від 05.11.2015, яким був визначений розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, його сімейний та матеріальний стан суттєво змінились, тому він просить суд зменшити розмір аліментів визначених судовим рішенням, що стягується з нього на користь відповідача. 
Позивач вказує, що окрім дитини, ОСОБА_4 , у нього народився син ОСОБА_5 у шлюбі із ОСОБА_6 . Також, позивач посилається, що на його утриманні перебуває дитина його нинішньої дружини від іншого шлюбу ОСОБА_7 . Тому вважає, що для забезпечення потребу усіх дітей доцільним є зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/8 частки від усіх доходів позивача.
Посилаючись на положення ст. 183, 192 СК України, ст. 16, 242 ЦК України у позові представник ОСОБА_3 – адвокат Сагаль С.В. просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Корюківського районного суду від 25.04.2023  в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовлено.
В обгрунтування рішення суд послався на те, що  визначений заочним рішенням Корюківського районного суду від 05.11.2015 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Корюківського районного суду від 25.04.2023 і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
За доводами апеляційної скарги рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та безпідставним, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Заявник вказує, що не має можливості виконувати рішення суду про стягнення аліментів, оскільки має заборгованість по аліментам більше 8 тисяч, які поступово буде сплачувати, офіційно не працює та отримує заробітну плату, надавши відповідні докази при зверненні до суду.
Зазначає, що на час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів він проживає однією сім`єю з ОСОБА_2 та двома неповнолітніми дітьми, тому вважає, що для забезпечення потреб усіх дітей доцільним є зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/8 частки від всіх його доходів, або до розміру, який визначить суд, оскільки на даний час обставини змінились.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на положення ст. 181, 182, 183, 192 СК України, Конвенції про права дитини та Конституції України.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 просить відмовити  в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 , а рішення Корюківського районного суду від 25.04.2023 – залишити без змін. В обґрунтування посилається, що матеріали справи не містять доказів погіршення матеріального становища платника аліментів, оскільки він має роботу та стабільний заробіток. Зазначає, що згідно довідки про доходи позивача його заробітна плата зросла, а вимоги про зменшення розміру аліментів у зв`язку з погіршенням матеріального стану та наявність іншої родини не звільняє його від обов`язку утримання його дочки ОСОБА_9 .
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, доводи відзиву, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Пунктом 3 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Судом встановлено, що 08.08.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 07 (а.с. 9).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).
Заочним рішенням Корюківського районного суду від 05.11.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано  (а.с. 11).
Заочним рішенням Корюківського районного суду від 05.11.2015 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно починаючи з 05.10.2015 року і до повноліття дитини (а.с. 12).
Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_10 , 06.10.2017 зареєстровано шлюб, актовий запис 2084, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13). Від цього шлюбу у позивача та ОСОБА_6 є спільний син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).
Також судом встановлено, що ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і на даний час ОСОБА_1 проживає однією сім`єю з дружиною ОСОБА_6 та двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Згідно довідки про доходи від 24.02.2023 № 24/02-1 ОСОБА_1 працює у Фермерському господарстві «Берегиня-Агро-1» водієм автотранспортних засобів та отримує заробітну плату 7250,00 грн на місяць (а.с. 16).
За матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із ОСОБА_11 , має двох малолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 36, 37).
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської військової державної адміністрації (м. Семенівка) ОСОБА_14 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 38).
Згідно довідки від 22.03.2023 № 2245/19.16/24/23 Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в сумі 8284,33 грн (а.с. 39).
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що визначений заочним рішенням Корюківського районного суду від 05.11.2015 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.
Проте, такі висновками суду першої інстанції  є передчасними, враховуючи наступне.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).
В постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) вказано, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підставою для зменшення розміру аліментів позивач зазначав, що окрім дитини, ОСОБА_4 , у нього з`явилась дитина ОСОБА_5 у шлюбі із ОСОБА_6 . Крім того, позивач посилається, що на його утриманні перебуває дитина його нинішньої дружини від іншого шлюбу ОСОБА_7 , тому вважає, що для забезпечення потребу усіх дітей доцільним є зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/8 частки від усіх доходів позивача.
Апеляційний суд враховує, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Разом із цим, кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина перша статті 81 ЦПК України).
Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що з поданих позивачем доказів, вбачається, що з моменту винесення судом рішення від 05.11.2015 про стягнення з нього аліментів, у позивача як платника аліментів, з`явилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме народження дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в іншому шлюбі, який перебуває на утриманні, а отже за рахунок свого доходу позивач має здійснювати утримання двох неповнолітніх дітей, з врахуванням неведеного розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано в даній справі, що позивачем доведено та підтверджено належними та допустимими доказами те, що зміни, що відбулися у сімейному та майновому стані платника аліментів (позивача), які дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та таке зменшення на думку колегії суддів, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей позивача.
Також як вбачається з матеріалів справи,  позивач як боржник не ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки від першого шлюбу, крім того, станом на момент пред`явлення позову з довідки про заробітну плату  (а.с.16, 83), вбачається, що заробітна плата нараховується у мінімальниму розмірі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та зменшити розмір аліментів на утримання дітини, визначений заочним рішенням Корюківського районного суду від 05.11.2015, з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
При цьому, колегія суддів враховує, що таке зменшення відповідатиме вимогам п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України щодо розміру стягнення аліментів на трьох і більше дітей - у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів.
З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, а тому доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, відповідно до ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 слід стягнути у відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1073,60 грн та за розгляд справи апеляційним судом у розмірі 1610,40 грн.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2023 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 1073,60 грн та за апеляційний розгляд справи у розмірі 1610,40 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст рішення складено 08.08.2023.

Головуючий                                                        Судді :