ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5662/23 Справа № 212/5445/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року                                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,
суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №212/5445/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за  зустрічним позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року (суддя Дехта Р.В., повний текст судового рішення складено 01 листопада 2022 року),

в с т а н о в и в :

В червні 2021 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, свої вимоги обґрунтовував тим, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію згідно особового рахунку і встановлених тарифів. АТ «Криворізька теплоцентраль» на виконання своєї статутної мети здійснюється послуга з централізованого опалення у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2021 року виникла вказана заборгованість в розмірі 44704,09 грн. Крім того, позивач вважав, що внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань є підстави для стягнення з них інфляційних витрат та 3% річних. Тому просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2021 року в сумі 59194,56 грн, з яких 44704,09 грн за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), 10943,43 грн інфляційні витрати, 3547,04 грн 3% річних, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.
23 вересня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зустрічним позовом до АТ «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що вони не отримували послуг з централізованого опалення за зазначеною адресою, оскільки їх квартира була відключена від системи централізованого опалення Криворізьким підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» ще 23 березня 2012 року, про що складено відповідний акт. Тому просили суд визнати неправомірними дії АТ «Криворізька теплоцентраль» з нарахування плати за постачання теплової енергії до квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 23 березня 2012 року та зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 23 березня 2012 року.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» з нарахування плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року.
В іншій частині зустрічного позову відмовлено.
Додатковими рішеннями від 23 листопада 2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме правничої допомоги.
З рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року не погодився позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов АТ «Криворізька теплоцентраль».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції без урахування відповідних норм матеріального права дійшов хибного висновку, що відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення відбулося із дотриманням Порядку, який діяв до набрання чинності Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив, що відповідачами доведено той факт, що за місцем їх проживання з 23 березня 2012 року і по теперішній час не здійснюється централізоване опалення у зв`язку із встановленням автономного опалення, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення не підлягають задоволенню. Зазначив, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що відключення відповідачів від мереж централізованого опалення було проведено у порядку встановленому законодавством, оскільки останні не надали пакету документів, необхідних для правомірного відключення. Також, суд не правильно застосував норми матеріального права, які регулюють відносини між теплопостачальною організацією та споживачем у разі відключення останнього від мереж централізованого опалення, а саме положення норм Правил від 21 липня 2005 року № 630 та Порядок у від 22 листопада 2005 року № 4.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Рисін О.О. просив суд закрити провадження у справі.
Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» Шаблій Ю.В. у судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повідомлення.
Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Рисін О.О. в судовому засіданні апеляційного суду просив суд закрити провадження у справі.
Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно із випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 том 1).
Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу за опалення, яка рахується за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2021 року за послугу з постачання теплової енергії становить в сумі 59194,56 грн, з яких: 44704,09 грн - за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), 10943,43 грн - інфляційні витрати, 3547,04 грн - 3% річних (а.с. 6, 7, 8 том 1).
Відповідно до листа за підписом заступника начальника Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради від 26 листопада 2005 року за №3577/8 управління житлово-комунального господарства виконкому міськради погодило ОСОБА_2 відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ «Криворіжгаз», проект, розроблений проектною організацією, монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, роботи по влаштуванню автоматичного опалення виконати після завершення опалювального сезону (а.с. 64 том 1).
На замовлення відповідача ПП «Аіт Енерго» виготовлено робочий проект теплотехнічного розрахунку тепловикористання на опалення і гаряче водопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 66-90 том 1).
Представник КПТМ «Криворіжтепломережа» та абонент ОСОБА_2 склали 23 березня 2012 року акт про те, що при обстеженні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, заглиблені у стіни, у приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 03 вересня 2010 року» (а.с. 65 том 2).
З листа виконавчого комітету Криворізької міської ради №19/20/6884 від 20 вересня 2021 року вбачається, що в період 2005 - 2019 років процедура відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентувалась Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року.
Згідно із Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення № 90 від 08 лютого 2006 року «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Комісія не надавала дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» та задовольняючи зустрічні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що доказами наданими відповідачами доведено той факт, що за місцем їх проживання з 23 березня 2012 року і по теперішній час не здійснюється централізоване опалення у зв`язку із встановленням автономного опалення.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за наступними підставами.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі - Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно із статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.
Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил) .
Згідно із пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок № 4, втратив чинності з 17 вересня 2019 року), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Порядком №4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою.
Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року №4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
На момент отримання даного погодження чинними були Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення №1497 від 30 грудня 1997 року, відповідно до пункту 9 яких у разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_2 було погоджено з Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради №3577/8 від 26 листопада 2005 року відключення від системи теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , при умові влаштування альтернативного джерела. Даним погодженням на відповідача був покладений обов`язок отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз», отримати проект, розроблений проектною організацією. Монтаж повинна виконувати спеціалізована організація відповідно проекту. Роботи виконати після завершення опалювального сезону 2004-2005 років. При роботі автономної системи забезпечити дотримання санітарно-гігієнічних норм в приміщенні квартири. Термін проведення робіт з відключення приміщення від системи опалення погодити з КЖП-31. Після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника рекомендовано звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до ДП «Криворізька теплоцентраль».
Копія робочого проекту автономного опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , розроблена ПП «АІТ Енерго», та копія технічних умов на проектування газопостачання автономного опалення в квартирі за адресою АДРЕСА_1 підтверджують, що відповідачі виконали умови погодження Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради на відключення від теплопостачання належної їй квартири.
Згідно із актом від 23 березня 2012 року, складеним в присутності представника КПТС «Криворіжтепломережа», абонента ОСОБА_2 склали акт про наявність видимого розриву на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання, ізольованість стояків та заглиблення у стіни, у приміщенні встановлено автономне опалення, наявний акт опломбування газового лічильника 03 вересня 2010 року.
Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
На час початку процедури по встановленню індивідуального автономного опалення квартири власником квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була чинною постанова Кабінету Міністрів України №1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитися від послуги та відключитися від системи центрального опалення (п. 9), однак чинним на той час законодавством не було передбачено чіткого механізму та порядку відключення споживача від централізованого опалення.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто з дня отримання ОСОБА_2 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі відповідачів, тобто до погодження на відключення квартири відповідачів від системи теплопостачання було отримано власником до 08 лютого 2006 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже процедура відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто з дня отримання відповідачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась складенням акту про відключення квартири відповідача від мереж ЦО (ГВП).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивач не довів порушення його прав діями відповідачів щодо відключення від централізованого опалення, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення належного відповідачам житлового приміщення спричинило шкоду йому або третім особам, порушило (негативно вплинуло) на роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в належному відповідачам житловому приміщенні відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власників інших квартир у будинку, суду першої інстанцій не надано.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством. Крім того, з 19 вересня 2019 року Порядок №4 взагалі втратив чинність.
Отже, послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідачі не користуються, а тому у них відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги ними отримані не були.
Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. 
Доводи представника відповідачів щодо необхідності закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати, апеляційний суд не приймає до уваги та вважає зазначена заява не може бути задоволена, оскільки представник позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» Шаблій Ю.В. перебуває з позивачем у трудових відносинах, згідно із посадовою інструкцією здійснює представництво підприємства у місцевих загальних судах, апеляційних загальних судах, та у даній справ діє на підставі довіреності, виданої позивачем (а.с. 6-11 т. 2).  
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.

Судді                                                                                І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста