ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2023 року                                                                             Справа № 918/201/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Берун О.О. 

за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився  
відповідача: Касаткін Д.М. - адвокат  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 04.05.23р. суддею Романюк Ю.Г.  у м.Рівному, у справі № 918/201/23 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") 
до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" 
про розірвання додаткових угод до контрактів про поставки і стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро

ВСТАНОВИВ:
                                  
1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
1.1. Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23.
1.2. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" про забезпечення позову у справі №918/201/23. 
1.3. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту до набрання законної сили рішенням у справі № 918/201/23 на 
1.3.1. Єдиний майновий комплекс, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Традєкс", який складається з: будівлі трансформаторної підстанції (реєстраційний номер 1667001346215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;  будівлі матеріального складу-гаражу (реєстраційний номер 1243978346215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; будівлі стайні (реєстраційний номер 1243929746215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; будівлі котельні (реєстраційний номер 1243868646215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; будівлі підсобного відділення (реєстраційний номер 1243829246215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;  незавершеного будівництва, будівля котельні (реєстраційний номер 1243776846215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; зерноскладу (реєстраційний номер 1239792846215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; складу мокрого зберігання солі (реєстраційний номер 1239775446215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;  приміщення спиртосховища (реєстраційний номер 1239759946215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;  приміщення для велосипедів (реєстраційний номер 1239738746215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; складу арочного (реєстраційний номер 1239716746215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;  будівлі механічної майстерні (реєстраційний номер 1239684446215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4.
1.3.2. Єдиний майновий комплекс, комплекс приймання, первинної обробки та зберігання зернових, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (реєстраційний номер 2031292646215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4а, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 4621555300:05:008:1329, який розташований за адресою: Львівська область, Жидачівський (Стрийський) район, смт.Гніздичів, вулиця Коновальця, буд 4А. 
1.4. Судом зазначено, що дана ухвала є виконавчим документом згідно з ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".
Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU Everwelle) (код ЄДРПОУ 10349073)
Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" (код ЄДРПОУ 37083061).
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
2.1. Між учасниками ТОВ "Традєкс" існують судові спори, в тому числі, існує спір між директором даного підприємства та самим підприємством. Окрім того, прибуток ТОВ "Традєкс" у 2022 році склав лише 810 600 грн., а активи перевищують зобов`язання на 19 672 500,00 грн. Наведене дає підстави для висновку про наявність обставин, що в підсумковому висновку можуть свідчити про існування сумнівів щодо можливості виконання судового рішення у справі №918/201/23.
2.2. Оскільки предметом спору є розірвання додаткових угод до контрактів про поставки і стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро, -  накладення арешту на майно відповідача у вигляді об`єктів нерухомості, щодо яких, станом на день звернення з заявою про забезпечення позову відсутні обтяження, - мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.
2.3. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення  позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
2.4. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів  є додатковою гарантією  для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Також, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.
2.5. За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс", звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Оскаржувану ухвалу суду від 04.05.2023 у справі скасувати та прийняти нове рішення яким у задоволенні заяви OU Everwelle про вжиття заходів забезпечення позову відмовити у повному обсязі.
3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що  оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 04.05.2023 постановлена з чисельним недотриманням та ігноруванням норм процесуального права. Судом безпідставно вжито заходів забезпечення позову, а саме - накладення арешту на нерухоме майно скаржника, яке не є ані предметом спору, ані об`єктом продажу/відчуження тощо на користь третіх осіб.  Оскаржувана ухвала не відповідає  вимогам статті 139 ГПК України.
3.3. Першочергово апелянт звертає, увагу суду на той факт, що відповідно до наявних у скаржника офіційних відомостей про позивача, членами правління OU Everwelle є: (1) ОСОБА_1 (2) ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_3 ), учасником і засновником є OU Everwelle є: ОСОБА_1 . Фактично, ОСОБА_4 здійснює контроль над OU Everwelle та бере участь у керуванні вказаною юридичною особою. У той же час, тій самій особі - ОСОБА_5 на праві власності належить частка у статутному капіталі ТОВ "Традєкс" (Скаржник) в розмірі 52% статутного капіталу (520,00 грн.), що підтверджується відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, ОСОБА_4 має більшість голосів учасника у ТОВ "Традєкс", що унеможливлює вчинення скаржником жодних значних правочинів без відповідного рішення, прийнятого ЛИСАКОМ В. Наведене підтверджується положеннями Статуту ТОВ "Традєкс", копія якого долучена до дійсного клопотання.
3.4. Таким чином, обставина за якої у даному випадку було б адекватним вжиття заходів забезпечення позову (особливо, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ "Традєкс") фактично - не існує. При цьому, слід відзначити, що OU Everwelle перелічені вище обставини від суду фактично приховано. Тобто, у даному випадку, першою істотною обставиною, що не була відома, і відповідно не досліджувалась. Суд під час винесення оскаржуваної ухвали не досліджено усіх обставин, що мають значення для вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову. Таким чином, цілком безпідставним та необґрунтованим є твердження позивача щодо сумнівів щодо можливості виконання рішення у справі, позаяк, ОСОБА_4 (який є учасником позивача - OU Everwelle та учасником скаржника - ТОВ "Традєкс") достеменно відомо про платоспроможність ТОВ "Традєкс" та реальну та фактичну можливість виконання рішення у справі. Такі дії зі створення хибного уявлення у суду щодо реальних обставин справи можуть свідчити про недобросовісну поведінку позивача в розрізі користування ним своїми процесуальними правами та зловживання процесуальним механізмом вжиття заходів забезпечення позову. 
3.5. Також скаржник звертає увагу суду на те, що предметом спору у даній справі є розірвання додаткових угод та стягнення 50 096,30 євро. У той же час, в рамках вжитих ухвалою заходів забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "Традєкс" Так, одне лише припущення про невиконання або утруднене виконання рішення у справі не може бути підставою для вжиття певних заходів забезпечення позову у такій справі. Вказані обставини мають бути обґрунтовані та підтверджені належними та допустимим доказами. Однак, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову таких доказів  не містить. Суд першої інстанції не надав належної уваги факту відсутності таких доказів взагалі. 
3.6. Апелянт наголошує, що предметом позову у даній справі не є вимоги щодо нерухомого майна ТОВ "Традєкс", а є розірвання додаткових угод та стягнення заборгованості, існування та право на стягнення якої ще має бути доведено. Заява про збільшення розміру позовних вимог на суму боргу в розмірі 1 540 822,55 доларів США та суму збитків в розмірі 496 164,44 доларів США та 10 019,20 євро, водночас, дана заява жодним чином не спростовує безпідставності вжиття заходів забезпечення позову у справі, оскільки: Вказана заява не змінює факту прихованих від Суду першої інстанції істотних обставин (непов`язаність предмету спору із нерухомим майном, відсутність доказів спроби відчуження нерухомого майна, відсутність доказів неможливості виконання рішення у справі), які б могли слугувати підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення позову, та відповідно до відомостей, що містяться в ЄДРСР, вказана заява позивача навіть не прийнята судом першої інстанції до розгляду як на моменту прийняття ухвали суду від 04.05.2023 так й на даний момент. Також судом під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову досліджувалась та винесення оскаржуваної ухвали є той факт, що скаржник не здійснював жодних дій з відчуження нерухомого майна на яке накладено арешт. 
3.7. Також, скаржник зазначає, що позивач у заяві зазначає про завершення терміну дії контрактів. Водночас, позивачем, як і судом повністю ігнорується, що: предмет позову розірвання додаткових угод, якими змінено (і) зобов`язання з поставки товару на грошове зобов`язання - повернення авансу, (її) строки та умови виконання грошового зобов`язання, і відповідно строку дії контрактів в редакції цих угод. Факт того, що додатковими угодами до контрактів змінено порядок їх виконання та строк їх дії (до виконання сторонами своїх зобов`язань). Факт наявності судових спорів про внесення змін до контрактів з врахуванням цих додаткових угод. Зазначене дає змоги обґрунтовано припустити, що позивач маніпулює обставинами справи та посилається на положення контрактів, хоча, предметом даного спору є розірвання саме додаткових угод до контрактів. Тобто, у даному випадку, третьою істотною обставиною, що не була відома Суду першої інстанції і відповідно не досліджувалась. При цьому, апелянт звертає увагу суду на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.09.2022 у справі №916/307/22.
3.8. Наведені позивачем підстави вжиття заходів забезпечення позову  у жодному випадку не можуть вважатися такими, що обґрунтовано свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки: розмір статутного капіталу не має ототожнюватися із платоспроможністю підприємства та не може свідчити про можливість такого підприємства виконувати грошове зобов`язання. Фактично відсутні жодні спори за участю ТОВ "Традєкс"  які б стосувалися його нерухомого майна, більшість спорів ініційовано саме ТОВ OU Everwelle (та ОСОБА_6 ) Інформація з мережі Інтернет не може вважатися належним та допустимим доказом платоспроможності підприємства. Позивач сам зазначає, що ТОВ "Традєкс" є прибутковим, а його активи перевищують зобов`язання, що лише додатково свідчить про позитивну економічну динаміку господарської діяльності такого підприємства в умовах війни та воєнного стану.
3.9. Таким чином, позивачем не доведено, а судом першої інстанції не перевірено та не встановлено того, що на момент винесення оскаржуваної ухвали, скаржником вчинялися дії, спрямовані на ухилення від виконання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації), або які б свідчили про можливе невиконання (утруднення виконання) судового рішення за наслідками розгляду спору. Наявність арештів та не скасування заходів забезпечення позову у даній справі, вочевидь, матиме за результат порушення розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності скаржника. Також додатково звертається увага суду апеляційної інстанції на той факт, що, відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали, помилково ототожнюється єдиний майновий комплекс із окремими об`єктами нерухомого майна. 
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023, зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.06.2023 о 14:30 год.
4.2. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" не скористалося правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.
4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023, задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс"- адвоката Дениса Миколайовича Касаткіна  про участь в судовому засіданні 28.06.2023 у справі №918/201/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою додатку EASYCON.
4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
4.5. Позивач не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання 28.06.2023, причини не явки суду не повідомлено.
4.5.1. Оскільки явка представників сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті, згідно вимог статті 269 ГПК України, без участі представника позивача.
4.6. В судовому засіданні 28.06.2023 представник відповідача-апелянта (в режимі відеоконференції) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити. Надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 04.05.2023 у даній справі, відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення  позову. 
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:
6.1.1. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, 01.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 до контрактів про поставки №24-01-18-DUX від 24.01.2018, №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, №29-05-2019 від 29.05.2019, №03-07-2019 – ЕРВ від 03.07.2019 та про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро.
7.3. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/201/23. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 28.03.2023.
7.4. Розгляд даного спору неодноразово відкладався.
7.5. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.05.2023 продовжено за ініціативою суду строк підготовчого провадження на 30 днів у даній справі - до 05.06.2023. Відкладено підготовче засідання на 16.05.2023.
7.6. 02.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" надійшла заява про забезпечення позову у справі № 918/201/23.
7.6.1. В обґрунтування поданої заяви представник позивача адвокат Корень О.М. вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено 4 контракти:
- №24-01-18-DUX від 24.01.2018, який діяв до 31.12.2019;
- №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, який діяв до 31.12.2019;
- №29-05-2019 від 29.05.2019, який діяв до 31.12.2020;
- № 03-07-2019-ЕPB від 07.07.2019, який діяв до 31.12.2020.
7.6.2. При цьому, 13.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди до кожного з контрактів. Внаслідок неналежного виконання та невиконання зобов`язань ТОВ "Традєкс" за контрактами у відповідача виник борг, а саме: 
- за контрактом  №24-01-18-DUX виник борг 1 591 463,87 доларів США. Відповідно до додаткової угоди від 13.09.2021 в строк до 23.02.2022 ТОВ "Традєкс" було зобов`язане повернути борг у сумі 1 4800 000,00 доларів США, з яких повернуло лише 940 000,00 доларів США.
- за контрактом №19-06-2018-DPB виник борг у розмірі 786172,27 доларів США.
- за контрактом № 29-05-2019 виник борг у розмірі 105 000,00 доларів США.
- за контрактом №03-07-2019-ЕPB виник борг у розмірі 50096,30 Євро.
7.6.3.  Заявник вказує, що слід враховувати той факт, що дія контрактів закінчена вже 2-3 роки назад, а відтак ТОВ "Традєкс" утримувало у себе ці кошти без належним на те підстав що не виключає одночасного застосування і статті 1212 ЦК України. Станом на 01.05.2023 борг ТОВ "Традєкс" перед ТОВ "Евервелле" становить - 1 540 822,55 доларів США та 50 096,30 Євро. Таким чином, якщо врахувати той факт, що ТОВ "Традєкс" допустило невиконання та неналежне виконання зобов`язань за контрактами на суму 2 480 822,55 доларів США та 50 096,30 євро, то відповідно втрачена вигода становить: 496 164, 44 доларів США; 10 019,2 євро. Борг існує тривалий період часу. Статутний капітал ТОВ "Традєкс" становить 1000,00 грн. Між учасниками ТОВ "Традєкс" існують судові спори, в тому числі, існує спір між директором даного підприємства та самим підприємством. Також важливим є той факт, що як вбачається з інформації наявної в Інтернеті прибуток ТОВ "Традєкс" у 2022 році склав лише 810600 грн., а активи перевищують зобов`язання лише на 19 672 500,00 грн., що значно менше суми боргу.
7.6.4. Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ"  просить суд накласти арешт до набрання рішенням суду у даній справі на єдиний майновий комплекс, належний на праві власності для Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" який складається з будівель та споруд згідно з переліком.
7.7. З матеріалів оскарження вбачається, що  позивачем у позові заявлено вимогу про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 до контрактів про поставки №24-01-18-DUX від 24.01.2018, №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, №29-05-2019 від 29.05.2019, №03-07-2019 –ЕРВ від 03.07.2019 та про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро.
7.8. У позовній заяві позивач вказує, що
- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №24-01-18-DUX сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 1591463,87 доларів США. Продавець зобов`язувався повернути Покупцю передоплату в сумі 1480000,00 доларів США в строк до 23.02.2022. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем йому мало відбутись прощення боргу на суму 111463,87 доларів США.
- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №29-05-2019 сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 105 000,00 доларів США. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18–DUX йому мало відбутись прощення боргу на суму 105 000,00 доларів США.
- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту № 19-06-2018–DPB сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 786172,27 доларів США. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18-DUX, йому мало відбутись прощення боргу на суму 786172,27 доларів США.
- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №03-07-2019 – ЕРВ сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 50096,30 євро. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18- DUX, йому мало відбутись прощення боргу на суму 50096,30 євро.
7.9. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" свої зобов`язання за спірними угодами до 23.02.2022 не виконало та узгоджену суму передоплати в розмірі 1480000,00 доларів США у строк до 23.02.2022 року для ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" перераховано не було.
7.9.1. А відтак виконання договорів умови яких викладені у них та у додаткових угодах до контрактів, які були підписані ТОВ "ТРАДЄКС" та ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" 13.09.2021, наразі для ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" втратило інтерес, а відтак ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" має право відмовитись від прийняття такого виконання і відповідно відмовляється від прийняття такого виконання. На виконання вказаних контрактів ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" було перераховано для ТОВ "ТРАДЄКС" передоплату в сумі: 2 482 636,14 доларів США та 50 096,30 євро. При укладенні додаткових угод до контрактів від 13.09.2021 сторони визнали, що борг ТОВ "ТРАДЄКС" перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" станом на 13.09.2021 становить: 2 482 636,14 доларів США та 50 096,30 євро.
7.9.2. Внаслідок того, що ТОВ "ТРАДЄКС" не були своєчасно та в повному обсязі виконані умови контрактів, ТОВ" "ЕВЕРВЕЛЛЕ" було вимушене укласти додаткові угоди до контрактів від 13.09.2021. Як наслідок, невиконання додаткових угод до контрактів від 13.09.2021 ТОВ "ТРАДЄКС" перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" призвело до вимушеного звернення ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" до ТОВ "ТРАДЄКС" з проханням виконати умови контрактів та здійснити поставку товару. Однак і така вимога виконана не була, а відтак, боржник - ТОВ "ТРАДЄКС" не вжив та не вживає жодних заходів задля виконання грошових зобов`язань перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ", не здійснив поставку товару, внаслідок чого було порушено права та законні інтереси ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ".
7.10. В обґрунтування позовних вимог про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 позивач вказує, що строк виконання зобов`язань, який був закінчений за 4 контрактами 31.12.2019 та 31.12.2020 не міг бути  продовжений 13.09.2021 додатковими угодами на новий строк. Водночас відповідач не виконав ані умов 4-х контрактів, ані 4-х додаткових угод до них, поставка товару не відбулась, передоплата за поставку товару відповідачем не повернута, інші строки виконання цього зобов`язання сторонами узгоджені не були. Таким чином, Позивач був істотно позбавлений того, на що він очікував при укладенні договору - поставки оплаченого Товару у визначений строк, який передбачався для подальшого використання у господарській діяльності в т.ч. подальшого продажу. Це доказує наявність підстав для розірвання додаткових угод від 13.09.2021.
7.11. Щодо позовної вимоги про стягнення 50 096,30 Євро позивач вказує, що обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді повернення сплачених за товар коштів. Зобов`язання за договором поставки №03-07-2019 – ЕРВ від 03.07.2019 припинились 31.12.2020, зобов`язання за повернення передоплати припинились 31.12.2022. У цій справі, відмова замовника від договору є підставою для вимоги про повернення невикористаної частини авансу (передоплати) на підставі ст.1212 ЦК України.
7.12. За результатами розгляду заяви про забезпечення позову у справі 04.05.2023 судом першої інстанції постановлено ухвалу (пункти 1.1.- 1.2. цієї постанови), з підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.5. цієї постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, часткове прийняття та врахування доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції від 04.05.2023, виходячи з наступного.
8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
8.3. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).
8.4. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
8.5. Частиною 1 статті 12 ГПК України, визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного.).
8.6. Розділом ІІІ Господарського процесуального кодексу України  визначено порядок позовного провадження при розгляді справи судом, подання письмових заяв учасниками справи, форму та їх зміст. 
8.7. Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
8.8. Згідно статті 137 ГПК України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини  1 статті 137).
8.9. Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
8.10. Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
8.11. За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
8.12. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
8.13. Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
8.14. Так, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
8.15. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем або іншими особами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
8.16. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
8.17. При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.
8.18. Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі №910/361/18.
8.19. Господарськими судами встановлено, що заявлена позивачем вимога полягає у накладенні арешту на майно відповідача.
8.20. Так, обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
8.21. Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
8.22. Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
8.23. Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
8.24. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
8.25. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
8.26. Господарськими судами встановлено, що статутний капітал відповідача значно менший заявлених до останнього  позовних вимог у даній справі та становить 1 000 грн 00 коп.
8.27. Згідно інформаційної довідки № 5003758975643-109733209736 від 02.05.2023 відповідачу на праві власності належить наступне майно:
- будівля трансформаторної підстанції (реєстраційний номер 1667001346215) загальною площею 28, 5 кв.м. за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.02.2019), обтяження відсутні;
- будівля матеріального складу-гаражу (реєстраційний номер 1243978346215) загальна площа 364 кв.м., (будівля складається з 9-ти гаражів, коридору, кладової, 2-х службових приміщень) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4, (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;
- будівля стайні (реєстраційний номер 1243929746215) загальна площе 199 кв.м. (будівля складається з 2-х станів, підсобної) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;
- будівля котельні (реєстраційний номер 1243868646215) загальна площа 293 кв.м. (будівля 3-1 складається з котельні) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;
- будівля підсобного відділення (реєстраційний номер 1243829246215) загальна площе 409,1 кв.м. (опис: будівля Ж-1 складається з 5-ти службових приміщень, 3-х кабінетів, 7-ми коридорів, сходів, 4-х підсобних, кладової) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;
- об`єкт незавершеного будівництва, будівля котельні (реєстраційний номер 1243776846215) (54% готовності) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;
- зерносклад (реєстраційний номер 1239792846215) загальна площа 1218,9 кв.м (опис: будівля складається зі складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4, (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;
- склад мокрого зберігання солі (реєстраційний номер 1239775446215) загальна площа 14, 4 кв.м. (будівля Д-1 складається зі складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;
- приміщення спиртосховища (реєстраційний номер 1239759946215) загальна площа 634, 4 кв.м. (опис: будівляА-1 складається з 3-х складів, 3-х підсобних, службового приміщення, сходів) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;
- приміщення для велосипедів (реєстраційний номер 1239738746215) загальна площа 40, 8 кв.м. за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;
- склад арочний (реєстраційний номер 1239716746215) загальна площа 474,6 кв.м. (опис: Будівля І-1 складається з приміщення складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;
- будівля механічної майстерні (реєстраційний номер 1239684446215) загальна площа 507, 7 кв.м. (будівля складається з 4-х майстерень, 5-ти підсобних, службового приміщення) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні.
8.28. Згідно  інформаційної довідки № 5003758975643-109733209731 від 02.05.2023 відповідачу на праві власності належить єдиний майновий комплекс, комплекс приймання, первинної обробки та зберігання зернових (реєстраційний номер 2031292646215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4а, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 4621555300:05:008:1329, який розташований за адресою: Львівська область, Жидачівський (Стрийський) район, смт.Гніздичів, вулиця Коновальця, буд 4А.
8.29. З матеріалів оскаржуваної ухвали та наданих представником відповідача апеляційному суду пояснень, встановлено, що між учасниками ТОВ "Традєкс" існують судові спори, в тому числі, існує спір між директором даного підприємства та самим підприємством.
8.30. Так, прибуток ТОВ "Традєкс" у 2022 році склав лише 810 600 грн., а активи перевищують зобов`язання на 19 672 500,00 грн.
8.31. У своїй сукупності наведене вище стало підставою для висновку про наявність обставин, що в підсумковому висновку можуть свідчити про існування сумнівів щодо можливості виконання судового рішення у справі №918/201/23.
8.32. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки предметом спору є розірвання додаткових угод до контрактів про поставки і стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро, - накладення арешту на майно відповідача у вигляді об`єктів нерухомості, щодо яких, станом на день звернення з заявою про забезпечення позову відсутні обтяження, - мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.
8.32.1. При цьому суд зазначив, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.
8.32.2. При цьому обраний вид забезпечення  позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
8.32.3. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів  є додатковою гарантією  для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.
8.32.3. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. 
8.33. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
8.34. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.35. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.36. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.37. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.38. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
8.39. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.40. Враховуючи наведені обставини, позивачем не надано апеляційному господарському суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальні, існуючі обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
8.41. В даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що всі доводи позивача зводяться виключно до припущень, всі дії відповідача у спірних правовідносинах, самі по собі не можуть свідчити про ухилення відповідача від сплати коштів у випадку задоволення позову.
8.42. Місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача згідно з переліком.
8.43. Висновок суду, що обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами є передчасним.
8.44. Відповідачем до суду першої інстанції 08.05.2023 подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
8.45. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.05.2023 у справі №918/201/23 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" про скасування заходів забезпечення позову - задоволено; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі № 918/201/23.
8.45.1. Підстава для скасування вжитих заходів забезпечення позову - ухвала від 04.05.2023 про вжиття заходів забезпечення позову містить недостовірні відомості, що свідчить про необхідність скасування таких заходів.
8.46. Таким чином на момент розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції судом першої інстанції заходи забезпечення позову в порядку статті 145 ГПК України скасовані.
8.47. Поряд з тим, скасувавши заходи забезпечення позову, суд першої інстанції позбавлений процесуального права скасовувати ухвалу в цілому, якою вжиті такі заходи забезпечення позову.
8.48. Як процесуальний документ, ухвала не скасована а відтак є чинною.
8.49. Апелянт наголошуючи на незаконності вжитих заходів забезпечення позову, які були вжиті на недостовірних та неправдивих і суперечливих відомостях позивача та які визнав сам суд першої інстанції, звертає увагу колегії суду, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23 має бути скасована, як неправосудна, прийнята із порушенням норм процесуального закону.
8.50.  Північно-західний апеляційний господарський суд з цього приводу зазначає наступне.
8.50.1. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.
8.50.2. Розмежовуючи "скасування заходів забезпечення позову" та "скасування ухвали про забезпечення позову", Верховний Суд у  постанові від 04.08.2021 у справі № 760/18551/18 зазначає:
"Верховний Суд зазначає, що забезпеченням позову є вжиття судом певних заходів із метою реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача; зустрічним забезпеченням - вжиття судом заходів для забезпечення відшкодування можливих для відповідача збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
Водночас, ухвала суду про забезпечення позову, зустрічне забезпечення як судове рішення є способом зовнішнього відображення судом прийнятого рішення щодо вжиття відповідних заходів.
Тобто, ухвала про забезпечення позову, зустрічне забезпечення та забезпечення позову, зустрічне забезпечення співвідносяться як форма та зміст, а тому очевидно, що існування одного без іншого є неможливим. Аналогічним чином неможливим є скасування заходів забезпечення позову, зустрічного забезпечення із залишенням в силі ухвали суду про забезпечення позову, зустрічного забезпечення та навпаки".
8.51. Враховуючи те, що при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову місцевим господарським судом не було дотримано вимог процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі №918/201/23.
8.52. Апелянт, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги у її прохальній частині просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023, як процесуальний документ так і власне заходи забезпечення позову вжиті цією ухвалою.
8.53. Колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи, що судом першої інстанції заходи забезпечення позову вже скасовані (пункт 8.45. цієї постанови), апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню - в частині скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023, як процесуального документу. 
8.54. Із урахуванням вищезазначеного апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" слід задоволити частково, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.05.2023 у справі № 918/201/23 – скасувати.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 277 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 15.05.23р. задоволити частково. 
Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04 травня 2023 року у справі №918/201/23  скасувати. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали оскарження у справі №918/201/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "05" липня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.