УХВАЛА

17 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 300/2955/22
адміністративне провадження № К/990/23048/23 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №300/2955/22 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, керівника Одеської обласної прокуратури Костенка Сергія Костянтиновича про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
25 липня 2022 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К., в якому просив: 
-визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 20 червня 2022 року за №63к; 
-поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Одеської обласної прокуратури; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 23 червня 2022 року за №925к;
-зобов`язати Генерального прокурора видати наказ про увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків заступника керівника Одеської обласної прокуратури у зв`язку з прийняттям на військову службу за призовом під час мобілізації із збереженням посади з 14 червня 2022 року до дня фактичного звільнення; 
-стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 14 червня 2022 року по 18 липня 2022 року у розмірі 40 957,50 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково. 
Скасовано наказ Генерального прокурора від 20 червня 2022 року за №63к.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Одеської обласної прокуратури. 
Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 23 червня 2022 року за №925к.
Зобов`язано керівника Одеської обласної прокуратури видати наказ про увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків заступника керівника Одеської обласної прокуратури у зв`язку з прийняттям на військову службу за призовом під час мобілізації із збереженням посади з 14 червня 2022 року до дня фактичного звільнення. 
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 14 червня 2022 року по 18 липня 2022 року у розмірі 40 957 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Одеської обласної прокуратури допущено до негайного виконання. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. 
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року апеляційні скарги Одеської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задовольнити частково, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 300/2955/22 скасовано в частині п. 3 (поновлення на посаді) резолютивної частини рішення.
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
29 червня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник  зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржник зазначає, що на даний час відсутні висновки Верховного Суду з урахуванням обставин призову прокурора, який перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на військову службу під час цієї відпустки, питання автоматичного переривання вказаної відпустки у таких випадках, обов`язку працівника повідомити про дострокове переривання відпустки у зв`язку зі призовом у лави ЗСУ. 
Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Таких доводів заявник не зазначив, а касаційна скарга лише містить детально викладені фактичні обставини справи, незгоду з рішенням судів попередніх інстанцій та цитування норм законодавства, без зазначення конкретної норми права, щодо якої Верховний Суд має викласти висновки стосовно її застосування у подібних правовідносинах. 
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми  права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.
Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №300/2955/22 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, керівника Одеської обласної прокуратури Костенка Сергія Костянтиновича про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання до вчинення дій - повернути особі, яка її подала.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	                                      Н.А. Данилевич