ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року 
м. Київ
справа №813/348/18
адміністративне провадження № К/9901/61225/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 (судді - Качмар В.Я., Богаченко С.І., Сеник Р.П.)
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Державного реєстратора Державного підприємства "Західний експертно-технічний центр Держпраці", треті особи: голова комісії з припинення, засновник/учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД ОСОБА_1, засновники/учасники цього товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування рішення,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі - ПрАТ Київстар») звернулося до суду з позовом до Державного реєстратора Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці» Кінащук Л.В. (далі - Реєстратор) у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:
- скасувати реєстраційну дію №14151110027008279 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» від 26.12.2017 державного реєстратора Кінащук Лілії Василівни Державного підприємства «Західний Експертно - Технічний центр Держпраці» про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців - громадських формувань;
- відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців - громадських формувань згідно реєстраційної дії №14151110027008279 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» від 26.12.2017 державного реєстратора Кінащук Лілії Василівни Державного підприємства «Західний Експертно - Технічний центр Держпраці».
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Протоколу Загальних Зборів учасників ТзОВ «Менс» ЛТД від 19.10.2017 №90, вирішено визнати за необхідне ліквідувати ТзОВ «Менс» ЛТД, розпочати процедуру ліквідації ТзОВ «Менс» ЛТД, призначити ліквідатором ТзОВ «Менс» ЛТД ОСОБА_1. 
Також встановлено, що кредитори вправі заявляти до ТзОВ «Менс» ЛТД вимоги протягом двох місяців з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення про ліквідацію Товариства; вимоги до Товариства необхідно адресувати на ім`я ліквідатора Товариства ОСОБА_1 та відправляти на вказану адресу товариства цінним листом з повідомленням про вручення; ліквідатору Товариства здійснити ліквідацію Товариства в порядку, визначеному ст.105, 11,112 ЦК України.
Відповідно до Протоколу Загальних Зборів учасників ТзОВ «Менс» ЛТД від 26.12.2017 №92, вирішено: затвердити Звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальності «Менс» ЛТД від 26.12.2017; затвердити наданий ліквідатором проміжний ліквідаційний баланс станом на 26.12.2017; розподілити залишок коштів згідно проміжного ліквідаційного балансу в сумі 249388,77 грн. між учасниками Товариства пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі; затвердити наданий ліквідатором ліквідаційний баланс станом на 26.12.2017; зобов`язати ліквідатора подати державному реєстратору документи, необхідні для внесення до ЄДР запису про припинення ТзОВ «Менс» ЛТД.
26.12.2017 ОСОБА_1. - головою ліквідаційної комісії ТзОВ «Менс» ЛТД подано відповідачу заяву встановленої форми про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (а.с.96).
Разом з заявою уповноваженою особою державному реєстратору подано такі документи: довідка Приватної архівної установи «Трудовий архів» від 21.12.2017 №127-Р, довіреність від 20.10.2017. (а.с.96-98).
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.10-13), 26.12.2017 державним реєстратором Кінащук Лілією Василівною Державного підприємства «Західний експертно - технічний центр Держпраці» внесено запис №14151110027008279 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД, ЄДРПОУ 20776317, за рішенням засновників. 
Згідно вказаного витягу, строк для заявлення кредиторами своїх вимог вказано 25.12.2017, рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 20.10.2017.
Не погоджуючись з вказаною реєстраційною дією, позивач звернувся до суду.
В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що державна реєстрація припинення юридичної особи вчинена на підставі даних, які не відповідають дійсності, а саме даних про проведення/завершення розрахунків з кредиторами, вимоги позивача про визнання кредитором взагалі не були розглянуті ліквідаційною комісією Товариства. Оскаржувану реєстраційну дію вчинено раніше строку, встановленого Законом №755-IV, тому у Реєстратора були всі підстави для відмови у державній реєстрації припинення юридичної особи. Внаслідок реєстрації припинення юридичної особи ПрАТ "Київстар" не може реалізувати свого права на задоволення кредиторських вимог, оскільки реєстрація припинення відбулась з порушенням порядку та на підставі даних голови ліквідаційної комісії, які не відповідають дійсності.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.
Скасовано реєстраційну дію - державний реєстраційний запис №14151110027008279 від 26.12.2017 щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 20776317) в результаті ліквідації.
В решті позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення реєстраційної дії щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, як Реєстратором так і третьою особою (головою комісії з припинення ТзОВ) було дотримано процедуру та порядок визначений Законом №755-IV. 
Суд дійшов висновку, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії жодної, з передбачених ст. 28 Закону №755-ІV підстав для відмови в державній реєстрації не існувало, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у вчиненні спірної реєстраційної дії.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши норм Закону №755-IV, якими вругульовано спірні правовідносини, дійшов висновку, що подання державному реєстратору документів для державної реєстрації припинення юридичної особи раніше строку, визначеного засновниками (учасниками) юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, є безумовною підставою для державного реєстратора для відмови у державній реєстрації (відмови у вчиненні реєстраційної дії).
Апеляційний суд виходив з того, що оскільки 25.12.2017 був святковим днем, то останнім днем строку заявлення кредиторами ТзОВ «Менс» ЛТД своїх вимог був перший за ним робочий день, тобто 26.12.2017. Та обставина, що держатель чи технічний адміністратор Єдиного державного реєстру після 02.12.2017 (дата набрання чинності Законом №2211-VIII) не вжили відповідних заходів, щодо відображення (врахування, відредагування) в Єдиному державному реєстрі інформації, щодо святкового дня 25.12.2017, не змінює того факту, що у зв`язку із святковим днем 25.12.2017, останнім днем відповідного строку було 26.12.2017. Натомість, подана ТзОВ «Менс» ЛТД 26.12.2017 Заява-1 не могла бути підставою для проведення реєстраційної дії - державної реєстрації припинення юридичної особи ТзОВ «Менс» ЛТД в результаті її ліквідації, а Рєстратор зобов`язана була відмови у державній реєстрації.
Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що здійснення Реєстратором реєстраційної дії до моменту спливу строку заявлення вимог кредиторів, порушило законний інтерес ПрАТ «Київстрат» на вирішення питання про визнання кредитором ТзОВ «Менс» ЛТД та на дотримання встановленої процедури (формальностей) при проведенні припинення юридичної особи - ТзОВ «Менс» ЛТД в результаті її ліквідації, безпосереднім учасником якої є ПрАТ «Київстар», оскільки своєчасно заявило свої кредиторські вимоги до юридичної особи. Вказане, на переконання суду апеляційної інстанції, є належним і достатнім для можливості отримання позивачем судового захисту у спірних правовідносинах. Та обставина, що Заява надійшла на адресу ТзОВ «Менс» ЛТД лише 30.12.2017, не має правового значення у даній справі, через направлення такої ПрАТ «Київстар» своєчасно - 23.12.2018, тобто в межах визначеного строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного законного інтересу позивача, який дасть змогу повністю відвернути негативні наслідки, оскарженої реєстраційної дії, для нього, буде скасування такої реєстраційної дії - державного реєстраційного запису №14151110027008279 від 26.12.2017 щодо припинення ТзОВ «Менс» ЛТД в результаті ліквідації.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги третя особа - ОСОБА_1 покликається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, надання неправильної оцінки обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення.
Покликається на те, що подання ліквідатором ТзОВ «Менс» ЛТД документів державному реєстратору для проведення реєстрації припинення, шляхом ліквідації, юридичної особи було здійснено після кінцевої дати для заявлення вимог кредиторів, визначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його адміністратором з урахуванням строку для заявлення вимог кредиторів, визначеного загальними зборами ТзОВ «Менс» ЛТД. Наведене свідчить, що ліквідація ТзОВ «Менс» ЛТД проведена на підставі достовірних даних, у встановлені законом строки, з додержанням вимог чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для скасування спірної реєстраційної дії.
Крім того наголошував на тому, що незалежно від дати вчинення державної реєстрації припинення ТзОВ «Менс» ЛТД права ПрАТ «Київстар», як кредитора, не були та не могли бути порушені, оскільки самого права кредиторської вимоги позивач щодо ТзОВ «Менс» ЛТД не набув. 
Покликався на те, що псевдо кредиторська вимога ПрАТ «Київстрат» була надіслана ліквідатору ТзОВ «Менс» ЛТД 23.12.2017, а вручена 30.12.2017. В свою чергу, на факт відсутності розгляду даної вимоги зі сторони ліквідатора вплинула не дата її подання (25.12.2017 чи 26.12.2017), а факт відсутності у позивача права кредиторської вимоги як такої і строк її одержання ліквідатором - суттєво пізніше самої ліквідації підприємства. При цьому в законі відсутня норма, яка б встановлювала додатковий строк для заявлення вимог кредиторами, який мав би витримати ліквідатор перед подачею документів державному реєстратору для державної реєстрації припинення підприємства шляхом його ліквідації.
Також касатор наголошував на голослівності тверджень позивача щодо порушення в процесі ліквідації ТзОВ «Менс» ЛТД його прав та охоронюваних законом інтересів, як кредитора вказаного товариства, оскільки майнові вимоги ПрАТ «Київстар» до ТзОВ «Менс» ЛТД ні на початок ліквідаційної процедури, ні на момент її закінчення і затвердження ліквідаційного балансу не підтверджені жодним належним документом.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просив у її задоволенні відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.
Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:
«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.». 
Зі змісту позовної заяви та касаційної скарги вбачається, що ПрАТ «Київстар» вважає, що суб`єкт владних повноважень з порушенням визначеної законодавством процедури вніс запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №14151110027008279 від 26.12.2017 про припинення юридичної особи ТзОВ "Менс" ЛТД, і в результаті цих дій було порушено права Позивача, як кредитора зазначеного товариства.
Таким чином, виникнення спірних правовідносин обумовлено неможливістю задоволення ПрАТ «Київстар» вимог кредитора з огляду на реєстрацію припинення ТзОВ «Менс» ЛТД.
Велика Палата Верховного Суду вже розглядала справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.
Зокрема у постанові від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 Велика Палата Верховного Суду у дійшла таких висновків: 
«Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Статтею 18 Закону №755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису, та статтею 10 цього ж Закону у чинній редакції встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що  запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. В той же час, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, зокрема не було відчужене майно особи, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до ЄДР вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 41 Закону №755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису до ЄДР; пункт 2 частини першої статті 25 цього ж Закону у чинній редакції).
Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.
При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.
Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.
Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції.
Отже, оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.».
В подальшому, вказаний підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.02.2019 у справі №462/2646/17, від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 та Верховним Судом у постановах від 04.04.2019 у справі №808/578/18, від 18.04.2019 у справі №813/3146/16, від 31.07.2019 у справі №805/3182/16-а, від 06.08.2019 у справі №825/529/16, від 18.10.2019 у справі №826/8586/18, від 12.03.2021 у справі №826/3554/18, від 23.09.2021 у справі №826/28022/15.
Враховуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів не обговорюючи питання правильності застосування судами норм матеріального права, дійшла висновку, що в зазначеній вище правовій ситуації суди помилково розглянули справу в порядку адміністративного судочинства та необхідність її вирішення в порядку господарського судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Відповідно до статті 239 КАС України позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Керуючись статтями 238, 345, 354, 355, 356 КАС України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 скасувати.
Провадження у справі №813/348/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Державного реєстратора Державного підприємства "Західний експертно-технічний центр Держпраці", треті особи: голова комісії з припинення, засновник/учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД ОСОБА_1 , засновники/учасники цього товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування рішення, - закрити.
Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови позивач вправі звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук