ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/27267/22
Провадження № 22-ц/4820/1813/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/27267/22 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , що подана її представником  ОСОБА_2  на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року (суддя Мазурок О.В.) про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини.
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_3  звернувся до суду із позовом та просив визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним, за адресою: АДРЕСА_1 . 
08 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у якій зазначав, що з врахуванням приписів, визначених в статтях 206, 257 ЦПК України, просив залишити без розгляду його позовну заяву.
09 травня 2023 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду позовну заяву ОСОБА_3 на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України залишено без розгляду. 
23 травня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся із заявою до суду, у якій просив стягнути із ОСОБА_3 на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, які були понесені відповідачем внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року заяву представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із цією ухвалою суду,  ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Афадєєва В.В. оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку із поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду, розгляд цієї цивільної справи фактично закінчився винесеною 09.05.2023 в межах підготовчого засідання ухвалою про залишення позову без розгляду, без ухвалення рішення суду по суті спору, а тому судові дебати у вказаній справі не відбувалися. При вказаних обставинах представник відповідача був позбавлений можливості подати до суду докази понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або зробити відповідну заяву про це до закінчення судових дебатів.
Апелянт також звертає увагу, що заяву про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу було подано представником відповідачки 23.05.2023, тобто у визначений законом 15-денний строк, який обчислюється з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду. Тому ОСОБА_1 вважає, що в міськрайонного суду не було підстав для залишення без розгляду вказаної заяви. 
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.
Відзив від ОСОБА_3 до апеляційного суду не надходив.
В судовому засіданні представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до апеляційного суду не з`явилися, Хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).
Суд, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду справи ані відповідачко, ані її представником не було подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу, при цьому заява про стягнення витрат на правничу допомогу подана представником відповідачки до суду через 15 днів після ухвалення рішення по справі, тому наявні підстави для залишення такої заяви без розгляду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Як слідує із матеріалів справи, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини (а.с.15).
06 лютого 2023 року представником відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи разом із ордером та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 450 (а.с. 19). 
08 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду (а.с. 61), а представник відповідачки просив суд відкласти розгляд справи через не надання письмового висновку третьою особою (а.с.60). 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.05.2023 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа – виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. 
За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
Згідно з частинами 1 -3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишенні позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами 3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (частина 6 статті 142 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що «сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів».
Відповідно до частин 4, 5, 8 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Отже, згідно з положеннями статті 126, частини 8 статті 141 ЦПК України у випадку не подання стороною заяви про розподіл судових витрат до ухвалення судового рішення та доказів понесених витрат протягом визначеного частиною 8 статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку така заява, зроблена стороною після ухвалення судового рішення у випадку залишення позову без розгляду без клопотання про поновлення строку для її подання, повинна залишатися судом без розгляду.
Залишаючи заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. про відшкодування витрат на правничу допомогу без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ця заява подана до суду через 15 днів після ухвалення судового рішення у справі, при цьому ані відповідачкою ОСОБА_1 , ані її представником не було подано до постановлення судового рішення попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які відповідачка понесла, або які очікувала понести у зв`язку з розглядом справи, а також не подано заяву про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення судового рішення.
Твердження ОСОБА_1  в апеляційній скарзі щодо неможливості подачі до суду заяви про розподіл судових витрат  і доказів понесених витрат на оплату правничої допомоги  у зв`язку із розглядом справи до закінчення судових дебатів, оскільки судові дебати у цій справі не проводилися є безпідставними, адже компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачці у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 (п. 7.20), що підлягає до врахування апеляційним судом відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України. 
Разом з тим, апеляційний суд констатує, що з матеріалів справи вбачається обізнаність представника  ОСОБА_1  адвоката Афадєєва В.В. про розгляд справи з 06 лютого 2023 року та його активна участь у ній, що підтверджується його клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи від 06.02.2023 (а.с. 19), про відкладення розгляду справи від 28.02.2023 (а.с. 30), про витребування доказів від 21.03.2023 (а.с. 26), про долучення доказів до матеріалів справи від 05.04.2023 (а.с. 44), про відкладення розгляду справи призначеної на 09 травня 2023 року (а.с. 60) та його участі в судових засіданнях 21 березня 2023 року і 06 квітня 2023 року. І наведене підтверджує наявність об`єктивної можливості стороні відповідача реалізувати своє процесуальне право в порядку, передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що міськрайонним судом при постановленні оскаржуваної ухвали вірно застосовані норми процесуального права.
А доводи апеляційної скарги про наявність необґрунтованих дій позивача при зверненні із позовом до суду, що є підставою для стягнення витрат, понесених відповідачкою на оплату правничої допомоги не підлягають оцінці судовою колегією з підстав пропуску відповідачкою та її представником строку для подання заяви щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги та відповідних доказів. 
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали, судом першої інстанції не допущено. 
Ухвала суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , що подана її представником  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 вересня 2023 року.

Судді                                                                                А.П. Корніюк
                                                                       
       І.В. П`єнта
                                                                              
       О.І. Талалай