УХВАЛА

11 вересня 2023 року 
м. Київ

справа №160/15139/20
адміністративне провадження № К/990/28759/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 160/15139/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 від 26 вересня 2020 року.
Представником позивача 14 червня 2023 року подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправною бездіяльності, щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №160/15139/20, у якій просив:
- поновити строк звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України;
- визнати протиправною бездіяльність, що виражена в невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №160/15139/20;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ст. 129-1 Конституції України, шляхом призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 з 26 вересня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в місячний строк з дня отримання даної окремої ухвали повідомити суд про результати вжитих заходів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року, яку залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року, заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №160/15139/20 повернуто заявнику.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 160/15139/20 та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаржник вимоги своєї касаційної скарги мотивує тим, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшли помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви про визнання протиправною бездіяльності, щодо невиконання рішення.
Також скаржник зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано правові висновки викладені Верховним Судом.
Згідно з частиною першою    статті 334 КАС України    за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 8 частини другої    статті 129 Конституції України    основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми    статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"    і    статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої    статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328,  333,  359 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 160/15139/20.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко  
                                                                                                    Л. В. Тацій