Справа № 138/1865/23 
Провадження № 33/801/828/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. 
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
У скарзі зазначає, що йому було відмолено від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. У протоколі зазначено, що він відмовився від медичного огляду, що є порушенням ст. 266 КУпАП та тягне недійсність всієї процедури. Жодних ознак сп`яніння в нього не було, доказів зворотного матеріали справи не містять, а покази поліцейських не є доказом у справі. Довідки та направлення, які наявні в матеріалах справи він побачив лише при ознайомленні зі справою, тому зазначена в цих документах інформація з приводу його ознайомлення з їх змістом та відмови від їх підпису не відповідає дійсності. Суд посилається на відео, якого не має в матеріалах справи, оскільки з трьох відеофайлів, які містяться на диску, лише одне відео доступне до перегляду. Від огляду у встановленому законом порядку він не відмовлявся. Свідки при огляді на стан сп`яніння не залучалися.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396635, складеного інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шведою О.В., 20 червня 2023 року о 21 год. 00 хв. в м. Могилів-Подільський по вул. Ставиській, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а.с.3).
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він не відмовлявся від проходження огляду саме у встановленому законом порядку, однак, вказані доводи відхиляються апеляційним судом.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
Із вказаних положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи на проведення огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103).
У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вказана обставина підтверджується також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (портативного відеореєстратора), з якої вбачається, що при спілкуванні поліцейських з ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 заперечив. Поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповідав: «не зараз», «коли захочу», «буду, з вами не хочу їхати», «ні тут, ні в лікарні з вами я не збираюся проходити». ОСОБА_1 було роз`яснено, що якщо він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, то відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.
Із вказаного слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Поведінка ОСОБА_1 щодо небажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була розцінена поліцейським як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Тобто поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я (медичного огляду) склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відтак, суд першої інстанції, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов вірного висновку про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд із зазначеною в ньому відмовою водія від проходження огляду, оскільки з наведених вище положень слідує, що факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення, а направлення – це документ, на підставі якого лікар закладу охорони здоров`я проводить огляд особи на стан сп`яніння. 
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції прийняв своє рішення на підставі відео, якого немає в справі, є голослівними і не відповідають дійсності, адже всі чотири файли, які містяться на диску, доступні до перегляду і переглянуті судом апеляційної інстанції. 
Необхідності залучати свідків до проведення огляду не було, оскільки з пункту 8 згаданого вище Порядку №1103 слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності двох свідків лише у випадку, коли поліцейський не застосовує технічні засоби відеозапису.
ОСОБА_1 також в апеляційній скарзі зазначає про те, що в нього не було жодних ознак сп`яніння, доказів зворотного немає, а покази поліцейського не можуть бути доказами.
Вказані доводи є безпідставними, оскільки встановлення ознак стану сп`яніння відноситься до прерогативи поліцейського, що передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №№1452/735.
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції і не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з подальшим виправданням ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини справи дійшов правильного висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало