СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року                                     м. Харків                        Справа № 922/1026/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя  Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Спільного підприємства «ФРЕГАТ» товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків (вх. №1121 Х/3) на рішення   Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 (повний текст підписано 22.05.2023 у місті Харків) у справі №922/1026/23, суддя Новікова Н.А.
за позовною заявою   Харківської міської ради, м. Харків
до  Спільного  підприємства  «ФРЕГАТ»  товариства  з  обмеженою  відповідальністю,                        м. Харків
про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки в сумі 393 672,80 грн

                    ВСТАНОВИВ:

           16.03.2023 Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Спільного підприємства “ФРЕГАТ” товариства з обмеженою відповідальністю, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 393 672,80 грн за використання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Роганська,                  132-А, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052 за період з 01.12.2020 по 28.02.2022, а також просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі                 5905,09 грн.
                    Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідач на підставі свідоцтва про право власності від 24.05.2000 №б/н є власником нерухомого майна – нежитлової будівлі літ. “А-2”, по вул. Роганській, 132-А, у м. Харкові, загальною площею 1488 кв. м, право власності на нерухоме майно зареєстроване 28.11.2014, номер запису про право власності 7933553. Втім, як зазначає позивач, земельна ділянка комунальної власності, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача, використовується останнім за відсутності належно оформленого права користування вказаною земельною ділянкою відповідно до  ст. 125, 126 ЗК України, орендна плата за використання земельної ділянки відповідачем не вноситься, внаслідок чого він зберіг у себе без достатньої правової підстави майно - грошові кошти   в розмірі орендної плати на загальну суму 393 672,80 грн за період з 01.12.2020 по 28.02.2022, яка підлягає поверненню позивачу в порядку ст. ст. 1212-1214 ЦК України.
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2023 у справі №922/1026/23 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву.
          Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто зі Спільного підприємства «ФРЕГАТ» товариства з обмеженою відповідальністю безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі   393 672,80 грн за використання земельної ділянки про вул. Роганській, 132-А, у м. Харкові, з кадастровим номером: 6310138200:11:006:0052 за період з 01.12.2020 по 28.02.2022. Стягнуто зі Спільного підприємства «ФРЕГАТ» товариства з обмеженою відповідальністю на користь Харківської міської ради   витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 905,09 грн.
          Рішення мотивоване доведеністю позивачем розрахунків сум безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, здійснених на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.11.2020 №6179. Крім того, при здійсненні розрахунку суми коштів, збережених у себе відповідачем без достатньої правової підстави, позивач врахував сплачений відповідачем - Спільним підприємством «ФРЕГАТ» ТОВ земельний податок, у зв`язку з чим дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягає сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у загальному розмірі 393 672,80 грн, яка є різницею між нарахованою   позивачем орендною платою за період з 01.12.2020 по 28.02.2022 та сплаченою відповідачем сумою земельного податку за користування земельною ділянкою за вказаний період.
          Не погодившись з ухваленим рішенням відповідач, Спільне підприємство «ФРЕГАТ» товариство з обмеженою відповідальністю, м. Харків звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 09.06.2023 (вх.№1121 Х/3 від 09.06.2023), в якій просить суд:
          - відкрити апеляційне провадження у справі № 922/1026/23;
          - задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22 травня 2023 року у справі №922/1026/23 в частині стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки в сумі 386 357,37 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині.
          Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте судом першої інстанції при не з`ясуванні (неповному та неправильному встановленні) обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки; при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; при неправильному застосуванні норм матеріального права, а саме: незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Підставами скасування рішення скаржник вважає:
- безпідставним посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на правильність проведеного розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання СП «Фрегат» ТОВ земельної ділянки по вул. Роганська, б.132-А у  м. Харкові;
- під час прийняття оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виражається у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, оскільки під час перевірки розрахунку суми безпідставно збережених кошів за використання земельної ділянки по вул. Роганська, б. 132-А у м. Харкові не застосував п. 2.6 Положення від 27.02.2008 № 41/08, а також чинне рішення Харківської міської ради від 14.10.2005 року № 9698/0/225-20, яким затверджено проект відведення земельної ділянки та надано в оренду СП «ФРЕГАТ» ТОВ земельну ділянку площею 0,1395 га по вул. Роганська, б. 132-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування будинку побуту строком до 01.11.2055 року;
- суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення за недоведеності обставин, що мають значення для справи та визнав їх встановленими; застосував у спірних правовідносинах відсоток строку оренди у розмірі 100% за відсутності правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах; не взяв до уваги, що ні нормами чинного законодавства України, ні локальними актами м. Харкова не передбачено положень, що під час розрахунку безпідставно набутих грошових коштів у разі відсутності укладеного договору оренди землі застосуванню підлягає відсоток строку оренди у розмірі 100;
- судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 ГПК України, не виклав свої заперечення щодо наведених відповідачем у відзиві пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, у тому числі не заперечував проти проведеного контррозрахунку. 
Апелянт зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 30  000,00 грн.
  Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Стойка О.В.,                             Медуниця О.Є.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Спільного підприємства «ФРЕГАТ» товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/1026/23. Апеляційну скаргу Спільного підприємства «ФРЕГАТ» товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/1026/23 вирішено розглядати без повідомлення учасників справи. Встановлено строк позивачу до 29.06.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (заяв, клопотань, заперечень, тощо) з доказами його надсилання іншій стороні у справі.
           19.06.2023 з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали  справи №922/1026/23.                                        29.06.2023 (в межах строку, встановленого судом) від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач, зокрема, просить суд:
          - долучити відзив Харківської міської ради на апеляційну скаргу у справі №922/1026/23 до матеріалів справи;
          - апеляційну скаргу «ФРЕГАТ» ТОВ на рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/1026/23 залишити без задоволення, а рішення – без змін (арк.спр.149-153).
          В обґрунтування своєї правової позиції позивач, зокрема, зазначив  наступне:
          - відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у нього автоматично виник обов`язок належним чином сплачувати за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в Україні;
          - згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік – 1,703, 1997 рік – 1, 059, 1998 рік – 1,006, 1999 – 1,127, 2000 рік – 1,182, 2001 рік – 1,02, 2005 рік – 1,035, 2007 рік – 1, 028, 2008 рік – 1,152, 2009 рік – 1,059, 2010 рік – 1,0, 2011 рік – 1,0, 2012 рік – 1,0, 2013 рік – 1,0, 2014 рік – 1,249, 2015 рік – 1,433 (крім сільськогосподарських угідь), 2016 рік – 1.06 для земель несільськогосподарського призначення, 2017 рік – 1,0, 2018 рік -1,0, 2019 рік – 1,0, 2020 рік – 1,0, 2021 рік – 1,1 для земель несільськогосподарського призначення. Індексація нормативної грошової оцінки земель за 2002,2003,2004 та 2006 роки не здійснювалася. Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення. Отже, на переконання позивача, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею по вул. Роганській, 132 –А, у м. Харкові (кадастровий номер 6310138200:11:006:0052) за 2021-2022 роки був розрахований на підставі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 27.11.2020 №6179 з урахуванням коефіцієнту індексації. Сам розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не змінювався за періоди 2020-2022 років. Лише у 2022 році розмір нормативної грошової оцінки був врахований з індексом інфляції.
          Відзив на апеляційну скаргу судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.
          У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Стойки О.В. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №922/1026/23 між суддями від 08.08.2023, яким сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя Радіонова О.О.,                                      суддя  Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.
Відповідно ч. ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною 10  статті 270 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини.          
          Як вбачається з матеріалів справи, за Спільним підприємством «ФРЕГАТ» ТОВ (відповідачем) на підставі свідоцтва про право власності від 24.05.2000 № б/н з 28.11.2014 зареєстроване право власності на нерухоме майно – нежитлову будівлю літ. «А-2», по           вул. Роганській, 132-А, у м. Харкові, загальною площею 1488 кв. м, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2022 № 317670631 (арк.спр.37-38).  
          Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, площею 0,1395 га, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, яку відповідач використовує для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (будинку побуту), що підтверджується актом обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, та не заперечує сам відповідач у відзиві на позовну заяву (арк.спр.48-50, 62-69).
          Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.12.2020 № НВ-0006115712020, земельна ділянка по вул. Роганська, 132-А у місті Харкові, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, була сформована як об`єкт цивільних прав з 24.02.2015; площа земельної ділянки 0,1395 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 03.13 Для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування; вид використання - для експлуатації та обслуговування будинку побуту (арк.спр.39-43).
          З вказаного Витягу вбачається, що речові права на зазначену земельну ділянку за будь-яким суб`єктом господарської діяльності, в тому числі за відповідачем - Спільним підприємством «ФРЕГАТ» ТОВ, не зареєстровані, форма власності   земельної ділянки – комунальна власність.
          Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2023 №323655007, земельна ділянка кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, площею 0,1395 га перебуває у власності Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради (арк.спр.36).
          Як вбачається з листа Головного управління ДПС у Харківській області від 13.02.2023 №1890/5/20-40-04-02-0817, Спільним підприємством «ФРЕГАТ» ТОВ (відповідач) сплачується земельний податок за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052, площею 0,1395 га, а саме сплачено: за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 – 4239,34 грн; за 2021 рік – 70979,45 грн; за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 – 19415,78 грн (арк.спр.51).
          За твердженнями позивача, відповідач у період з 01.12.2020 по 28.02.2022 користувався земельною ділянкою комунальної власності по вул. Роганська, 132-А у місті Харкові, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, площею 0,1395 га, без оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі не вносив, внаслідок чого зберіг у себе за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою грошові кошти у розмірі орендної плати за землю, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 393 672,80 грн, яка є різницею між нарахованою позивачем орендною платою за користування земельною ділянкою за період з 01.12.2020 по 28.02.2022 та сплаченою відповідачем сумою земельного податку за земельну ділянку за вказаний період на підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія вважає за необхідне  зазначити наступне. 
          Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди. Підставою позову є користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без здійснення плати за таке користування.
          Статтею 14 Конституції України  передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
          Згідно зі  статтею 206 Земельного кодексу України  використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до  закону.
          Податковим кодексом України  встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт  14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
          З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".
          За інформацією Головного управління ДПС у Харківській області від 13.02.2023 №1890/5/20-40-04-02-08, СП «ФРЕГАТ» ТОВ за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 площею 0,1395 га нараховує та сплачує земельний податок (арк.спр. 51).
          За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
          За змістом  статті 93 Земельного кодексу України  та  статті 1 Закону України  «Про оренду землі»  оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
          Відповідно до  статті 96 Земельного кодексу України  землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
          Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
          Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, Спільне підприємство «ФРЕГАТ» ТОВ з 24.02.2015 донині використовує спірну земельну ділянку, права власності на яку зареєстровано за СП «ФРЕГАТ» ТОВ без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України.
          Згідно ч.ч.1,3, 4, 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
          Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в реєстрі відсутні відомості щодо зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами права користування на спірну земельну ділянку.
          Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав користування на земельну ділянку по вул. Роганській, 132-А у м. Харкові з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 у період з 01.12.2020 по 28.02.2022, та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, земельна ділянка площею 0,1395 га з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 по вул. Роганській, 132-А у  м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.
          Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що СП «ФРЕГАТ» ТОВ у період з 01.12.2020 по 28.02.2022 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Роганській, 132-А у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.
          Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради 14.12.2022 року проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що СП «ФРЕГАТ» TOB з 24.02.2015 по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 по  вул. Роганській, 132-А у м. Харкові загальною площею 0,1395 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» загальною площею 1488 кв.м по вул. Роганській, 132-А у м. Харкові, право власності на яку зареєстроване за Відповідачем.
          Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.12.2020 № НВ-0006115712020 площа земельної ділянки по вул. Роганська, 132-А у м. Харкові з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 складає 0,1395 га. Дата державної реєстрації земельної ділянки 24.02.2015. Цільове призначення: 03.13 Для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування будинку побуту. Форма власності: комунальна.
          Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Роганській, 132-А у м. Харкові (кадастровий номер 6310138200:11:006:0052) від 27.11.2020 №6179, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, площа вказаної земельної ділянки складає  1395 кв.м. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4853950 грн.
          За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по                       вул. Роганській, 132-А у м. Харкові від 14.12.2022.
          СП «ФРЕГАТ» ТОВ, набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, протягом спірного періоду використовував земельну ділянку без оформленого та зареєстрованого речового права на неї.
          Позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує саме наявністю підстав для застосування ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, що підтверджується практикою Верхового Суду, відображеною у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати. У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
          Крім того, свою правову позицію Харківська міська рада підтверджує також постановами Верхового Суду від 29.01.2019 у справах №922/3780/17 та №922/536/18, від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 12.04.2019 у справі №922/981/18 та від 12.06.2019 у справі №922/902/18, у яких Верховний Суд застосував положення  ч. 2 ст. 20 і  ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», відповідно до яких дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
          Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти. Аналогічна правова позиція Харківської міської ради узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №922/2845/19, від 25.02.2020 у справі № 922/748/19, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19, від 10.02.2020 у справі №922/981/18, від 28.02.2020 у справі №913/169/18.
          Верховним Судом за результатами розгляду спорів із подібними правовідносинами неодноразово та чітко визначались обставини, які повинні доводитись позивачем для стягнення безпідставно збережених коштів, та які докази судом можуть бути оцінені як належні та допустимі на їх підтвердження.
          За даною справою, матеріалами справи не підтверджено обставини укладення між позивачем, як власником спірної земельної ділянки, та відповідачем, як орендарем, договору оренди щодо земельної ділянки по вул. Роганській, 132-А, у м. Харкові, площею 0,1395 га.
          Посилання відповідача на проект договору оренди земельної ділянки за адресою:   м. Харків, вул. Роганська, 132-А, площею 0,1395 га, який був розроблений позивачем та надісланий відповідачу листом від 03.06.2015 № 3951/0/225-15 для ознайомлення з умовами договору, є безпідставним, оскільки вказаний договір не підписаний сторонами, тобто сторонами в належній формі не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, а отже, з огляду на ч. 1 ст. 638 ЦК України, цей договір не може вважатись укладеним, до того ж, право оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору не було зареєстроване у встановленому законом порядку. 
          Таким чином, з огляду на положення ст. 93, 125 ЗК України, ст. 17 Закону “Про оренду землі”, відповідач у спірний період з 01.12.2020 по 28.02.2022 користувався зазначеною земельною ділянкою без оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, тобто без достатньої правової підстави, плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі не вносив, а отже за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від     23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від     20.09.2018 у справі №925/230/17.
Щодо тверджень відповідача про безпідставність посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на правильність проведеного розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання СП «ФРЕГАТ» ТОВ земельної ділянки по вул. Роганська, б.132-А у м. Харкові, судова колегія зазначає наступне.
          Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1     січня поточного року, що визначається за певною формулою.
          Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі             №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (пункт 71).
          Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого нині виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги)- 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1.
          У даному випадку, нормативна грошова оцінка земель за 2018, 2019, 2020 роки не індексувалася.
          Пунктом 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30.11.2021 №1914 IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків:
          - за 2017-2022 роки - для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів);
          - за 2017-2020 роки - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення.
          Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2021 рік становить:
          - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0;
          - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення -1,1.
          Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, яке йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
          Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 у 2020 році становить 4  853 950 грн.
          Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 у 2021 році становить 4  853 950 грн.
          Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:11:006:0052 у 2022 році становить 5  339 345 грн (арк.спр.45-47).
Стосовно твердження апелянта, що під час прийняття оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виражається у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, оскільки під час перевірки розрахунку суми безпідставно збережених кошів за використання земельної ділянки по вул. Роганська, б. 132-А у м. Харкові не застосував п. 2.6 Положення від 27.02.2008 №41/08, а також чинне рішення Харківської міської ради від 14.10.2005 року №9698/0/225-20, яким затверджено проект відведення земельної ділянки та надано в оренду СП «ФРЕГАТ» ТОВ земельну ділянку площею 0,1395 га по вул. Роганська, б. 132-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування будинку побуту строком до 01.11.2055 року.
          Відповідно до п. 2.6 Положення "Про порядок визначення розміру орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 41/08 (далі - Положення № 41/08), в редакції до 31.12.2021, розмір поточної базової ставки орендної плати становить 0,08, тобто 8%.
          Відповідно до п. 4.1 Положення №41/08 про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, в редакції, яка діє з 01.01.2022, для іншого використання земельної ділянки встановлена річна орендна плата на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.
          Позаяк, пунктом 2.4. Положення №41/08, в редакції, яка діяла до 31.12.2021, встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).
          Аналогічні приписи щодо застосування коефіцієнтів складних інженерно- геологічних умов містить пункт 2.4 Положення №41/08 в редакції, яка діє з 01.01.2022.
          Враховуючи факт того, що користувачем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.
          Додатком до Положення №41/08 «Коефіцієнти умов використання земельної ділянки» (в редакції, яка діяла до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м площі земельної ділянки, застосовується у даному коефіцієнті значення 1.
          Відповідно до Положення №41/08, в редакції, яка діє з 01.01.2022, для земельних розміром 0,1000 га-0,9999 га застосовується коефіцієнтне значення 0,95.
          Пунктом 2.6 Положення №41/08, в редакції, яка діяла до 31.12.2021, встановлено, що розмір поточної базової ставки орендної плати становить 0,08, тобто 8%.
          Відповідно до п. 4.1 Положення №41/08, в редакції, яка діє з 01.01.2022, для іншого використання земельної ділянки встановлена річна орендна плата (ставка річної орендної плати) на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що надані позивачем розрахунки розміру орендної плати спірної земельної ділянки, що були здійснені на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.11.2020 №6179 із застосуванням ставки річної орендної плати (відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, відповідають вимогам Положення "Про порядок визначення розміру орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 зі змінами, а отже є по суті правильними.
          Твердження відповідача про необхідність нарахування суми безпідставно збережених коштів із застосуванням відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 4,8%, який встановлений в проекті договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, площею 0,1395 га, що був розроблений позивачем та надісланий відповідачу листом від 03.06.2015 №3951/0/225-15, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено, оскільки, як вже зазначалося вище, в матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем відповідного договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, площею 0,1395 га, та відсутні докази державної реєстрації вказаного договору.
          З аналогічних підстав суд першої інстанції також правомірно відхилив посилання відповідача на необхідність нарахування суми безпідставно збережених коштів із застосуванням відсотку, який визначається залежно від строку оренди земельної ділянки, на рівні 60%, який встановлений в проекті договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, площею 0,1395 га, який був розроблений позивачем та надісланий відповідачу листом від 03.06.2015 №3951/0/225-15, адже за відсутності    належно оформленого права користування земельною ділянкою та державної реєстрації такого права твердження відповідача про те, що проектом договору оренди передбачено строк оренди до 2055 року, є необґрунтованим та не може бути застосовано у даному випадку.
          Крім того, з наданих позивачем в додатках до позовної заяви розрахунків сум безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, здійснених на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.11.2020 №6179, вбачається, що при здійсненні розрахунку суми коштів, збережених у себе відповідачем без достатньої правової підстави, позивач врахував сплачений відповідачем - СП «ФРЕГАТ» ТОВ земельний податок, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача підлягає сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у загальному розмірі                         393 672,80 грн, яка є різницею між нарахованою   позивачем орендною платою за період з 01.12.2020 по 28.02.2022 та сплаченою відповідачем сумою земельного податку за користування земельною ділянкою за вказаний період.
          Судова колегія, перевіривши правові підстави, період нарахування сум безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що відповідач не оформив право оренди спірною земельною ділянкою у встановленому законом порядку та не сплатив орендну плату за використання земельної ділянки за період з 01.12.2020 по 28.02.2022, дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 393672,80 грн за використання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А, кадастровий номер 6310138200:11:006:0052, за період з 01.12.2020 по 28.02.2022, задоволені судом першої інстанції в повному обсязі правомірно як обгрунтовані та  документально підтверджені, доводи апелянта про необґрунтованість розрахунку безпідставно набутих грошових коштів не спростовують   даний висновок суду.
Аргументи заявника апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 ГПК України, не виклав свої заперечення щодо наведених відповідачем у відзиві пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, у тому числі не заперечував проти проведеного контррозрахунку, судова відхиляє з огляду на наступне.
Згідно ч.ч. 1, 2  ст. 161 ГПК України  при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
          Відповідно до ч. 3  ст. 166 ГПК України  до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою  статті 165 цього Кодексу.
          В свою чергу, як визначено ч. 4  ст. 165 ГПК України  якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
          Необхідно зазначити, що подання процесуальних документів, в тому числі, заяв по суті справи, є процесуальним правом учасника справи, визначеним ст.ст.  42,  46 ГПК України.
          При цьому, неподання позивачем відповіді на відзив ще не свідчить про визнання контррозрахунку, зазначеного відповідачем у відзиві, з огляду також й на доводи позовної заяви, з якої слідує певна правова позиція. 
          Окремо варто зауважити, що суд у будь-якому випадку керується нормами  ст. 237 ГПК України  щодо питань, які мають бути вирішенні під час ухвалення рішення, та не зв`язаний доводами сторін.
          Стосовно витрат на професійну правничу правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, слід зазначити наступне.
          Згідно до ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі
поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          Оскільки відповідач в апеляційній скарзі зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що  відповідна заява з доказами в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України може бути подана протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
          Враховуючи вищевикладне, питання стосовно витрат на професійну правничу правничу допомогу  в суді апеляційної інстанції під час ухвалення даної постанови не розглядається.
          Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.
Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, а відтак рішення Господарського суду Харківської  області від 22.05.2023 року у справі №922/1026/22 повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
          З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку  ст. 129 ГПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 126, 129, 269, 270, 275, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-  
          
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного підприємства «ФРЕГАТ» Товариства з обмеженою відповідальністю від 22.05.2023 року у справі №922/1026/23 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 року у справі №922/1026/23 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п.2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
                    Повний текст постанови складено  та підписано 14.08.2023.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця