ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 вересня 2023 року           справа №360/838/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 1 серпня 2023 року в м. Дніпро) у справі № 360/838/23 (суддя в І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.05.2023 № 254050007164 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати відповідача розглянути повторно його заяву про призначення пенсії від 21.10.2022, зарахувавши при цьому до пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 22.04.1993 по 31.07.1997 та з 01.08.1997 по 31.12.1998 видувальником скловиробів Попаснянського склозаводу.
В обґрунтування позову зазначено, що 21.10.2022 він звернувся до підрозділу Пенсійного фонду України з заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.10.2022 відповідачем винесено рішення № 254050007164 про відмову в призначені пенсії.
Вказане рішення оскаржено позивачем до Луганського окружного адміністративного суду, який рішенням від 08.03.2023 у справі № 360/2133/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнив частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.10.2022 № 254050007164 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 21.10.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що рішення відповідача взагалі не містить визначення спірних періодів з 22.04.1993 по 31.07.1997 та з 01.08.1997 по 31.12.1998, як таких, що не були зараховані до пільгового стажу позивача, відсутнє мотивування та обґрунтування щодо не зарахування до пільгового стажу позивача цих періодів роботи, а тому суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є протиправним. Суд зазначив, що вищевикладене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.
На виконання вказаного рішення відповідач повторно розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення від 15.05.2023 No254050007164, яким відмовив у призначенні пенсії, однак цього разу вказав, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 22.04.1993 по 31.07.1997 та 01.08.1997 по 31.12.1998, оскільки на думку відповідача, трудова книжка не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а довідки, що підтверджують таке право, позивачем не надано.
Тобто, на думку позивача, фактично відповідачем вказане вище рішення суду було виконано в повному обсязі, а тому виник новий правовий спір між тими самими сторонами.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження в справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
При прийнятті ухвали про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність ухвали суду першої інстанції, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що Луганським окружним адміністративним судом вже здійснювався розгляд справи № 360/2133/22 між тими ж сторонами.
Однією з позовних вимог, заявлених в адміністративній справі № 360/2133/22, було зобов`язання відповідача розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 21.10.2022, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 22.04.1993 по 31.07.1997 та з 01.08.1997 по 31.12.1998 видувальником скловиробів Попаснянського склозаводу.
Аналогічні періоди позивачем заявлені у справі № 360/838/23 та вказаним періодам суд вже надавав правову оцінку.
Тобто, позивачем заявлено вимоги, яким судом надано оцінку у рішенні, що набрало законної сили.
З аналізу предмету спору у цій справі, з`ясовуючи співвідношення дійсного змісту предмету позову з його текстуальним вираженням, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на повне виконання іншого судового рішення, а саме рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 у справі 360/2133/22.
За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій (бездіяльності), вчинених або не вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Відтак, спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Проте, як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у наведених справах той сам предмет позову та ті самі підстави. 
Апеляційний суд зазначає, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 у справі № 360/2133/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.10.2022 № 254050007164 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 21.10.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Проте, місцевий суд, не вивчивши підстави часткового задоволення позову, дійшов передчасного висновку про необхідність застосування ст. 170 КАС України та відмови у відкритті провадження, оскільки при прийнятті зазначеного судового рішення суд виходив з того, що рішення відповідача взагалі не містить визначення спірних періодів з 22.04.1993 по 31.07.1997 та з 01.08.1997 по 31.12.1998, як таких, що не були зараховані до пільгового стажу позивача, відсутнє мотивування та обґрунтування щодо не зарахування до пільгового стажу позивача цих періодів роботи, а тому суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є протиправним. Суд зазначив, що вищевикладене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.
Тоді як підставою для звернення у справі, що наразі переглядається апеляційним судом, слугувало рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.05.2023 № 254050007164 про відмову у призначенні пенсії.
Тому слушними є доводи апеплянта, що у справах № 360/2133/22 та № 360/838/23 спільні сторони, предмет (зобов`язати відповідача розглянути повторно його заяву про призначення пенсії від 21.10.2022, зарахувавши при цьому до пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 22.04.1993 по 31.07.1997 та з 01.08.1997 по 31.12.1998 видувальником скловиробів Попаснянського склозаводу), проте підстави для звернення до суду, а саме правомірність/протиправнсть відмови зарахування певного періоду до пільгового стажу (чому суд у справі № 360/2133/22 не надавав оцінки) – інші.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у цій адміністративній справі.
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його  висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2023 року – скасувати, а справу № 360/838/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повне судове рішення – 19 вересня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук