Постанова
Іменем України
(додаткова)
18 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 759/5806/20
провадження № 61-300ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Олексія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору іпотеки.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 
2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва 
від 15 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року скасовано та ухвалене нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір іпотеки 
від 17 травня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 
27 446,53 грн.
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 
2023 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь 
ОСОБА_1 судові витрати по 25 580 грн з кожного.
Постановою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шипіцин О. В., залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 
2022 року залишено без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року скасовано, а справу в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка О. Г. направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення
У вересні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О. Г. подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив покласти на ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 24 015,50 грн та стягнути поштові витрати за відправлення іншим учасникам справи заяви про ухвалення додаткового рішення у розмірі 176,40 грн.
Заява обґрунтована тим, що у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 були заявлені вимоги про розподіл судових витрат, понесених в суді касаційної інстанції, які Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2023 року не були вирішені.
Судові витрати у розмірі 24 015,50 грн складаються із витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в сумі 23 900 грн та поштових витрат за відправлення копій відзиву іншим учасникам справи в сумі 
115,50 грн.
 
Позиція Верховного Суду
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представником  ОСОБА_1 у розглядуваній справі є адвокат 
Науменко О. Г., який діє на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги № 18-08/2022 від 18 серпня 2022 року та додаткової угоди № 1 
від 18 серпня 2022 року до вказаного договору.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі 
№ 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові 
від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
У вересні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О. Г. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, долучивши до неї, зокрема акт від 09 вересня 2022 року про приймання-передачі № 2 виконаних робіт та понесених витрат по договору № 18-08/2022 на загальну суму 24 015,50 грн, до якої включені поштові витрати у розмірі 115,50 грн за відправлення копії відзиву іншим учасникам справи, квитанцію до прибуткового касового ордера № 178 
від 09 вересня 2023 року на суму 24 015,50 грн.
Разом із тим до ухвалення касаційним судом постанови від 31 серпня 
2023 року,  ОСОБА_1 та/або його представник доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу на стадії касаційного провадження не надали, як і не подавали заяв про те, що такі докази будуть подані у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Тобто, у цій справі позивачем під час касаційного перегляду справи не було вказано про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення касаційним судом.
Сама по собі фраза у відзиві на касаційну скаргу «прошу суд…судові витрати покласти на відповідачів» не є заявою, передбаченою частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 або його представника про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення касаційним судом судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23 900 грн на стадії касаційного провадження.
Верховний Суд у постанові (додатковій) від 30 листопада 2022 року в справі № 728/2519/21 звертав увагу, що посилання в касаційній скарзі на розмір витрат, які сторона планує понести у зв`язку з касаційним переглядом справи, не є тотожним із заявою про намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення у справі. 
Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові (додатковій) від 14 грудня 2022 року в справі № 225/890/21.
Щодо стягнення поштових витрат
За змістом частини третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О. Г. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , до якого долучив квитанції з оплати поштових відправлень з описом вкладень № 1009998, № 1010000, № 1010001 від 14 лютого 2023 року на загальну 
суму 115,50 грн щодо відправлення копії вказаного відзиву іншим учасникам справи.
Також до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення долучено квитанції оплати поштових відправлень з описом вкладень № 1040178, 
№ 1040179, № 1040177 від 10 вересня 2023 року на загальну суму 176,40 грн щодо відправлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи.
З врахуванням наведеного, витрати позивача на оплату поштових відправлень підлягають стягненню з ОСОБА_2 , як з особи, за касаційною скаргою якої були вчиненні відповідні процесуальні дії, в розмірі, підтвердженому належними доказами, а саме в сумі 291, 90 грн.
Висновки щодо необхідності розподілу судових витрат, понесених у зв`язку оплатою поштових відправлень, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 20 вересня 2022 року у справі № 756/11978/16-ц.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Олексія Григоровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за оплату поштових відправлень у розмірі 291,90 грн.
В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Олексія Григоровича відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович  О. В. Білоконь О. М. Осіян