УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

30 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 300/146/23
адміністративне провадження № К/990/28383/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А, Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року (суддя Кафарський В.В.) та 
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року (колегія у складі суддів Улицького В.З., Гудима Л.Я., Затолочного В.С.)
у справі № 300/146/23
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, 
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІСС КРОНО», Державна екологічна інспекція Карпатського округу, 
про визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля.

УСТАНОВИВ

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля) про визнання протиправним та скасування висновку Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з оцінки впливу на довкілля № 21/01-202110118737/1 планової діяльності «Нове будівництво відділення по підготовці смоли заводу ДСП в смт. Брошнів-Осада, по вул. 22-Січня, 83», виданого 01.07.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІСС КРОНО» 

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 18.05.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023, відмовив у задоволенні позову.

16.08.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, сформульованих у постановах від 04.12.2019 у справі № 640/21828/18 та                       № 520/8862/2020, від 20.10.2021 у справі № 160/16289/20, від 18.05.2023 у справі № 759/23414/20, від 26.06.2023 у справі № 140/6524/20. Суди попередніх інстанцій не надали оцінки порушенням встановлення санітарно-захисної зони для виробництва, відмовили у задоволенні клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи, без проведення якої неможливо встановити санітарно-захисну зону; деревообробна промисловість ТОВ «СВІСС КРОНО» включає технологічні, механічні та хімічні процеси; у звіті з оцінки впливу на довкілля вказано про можливе підготування на ділянці карбамідоформальдегідної та меламіноекарбомідоформальдегідної смол, що є хімічними процесами, внаслідок яких утворюються нові хімічні сполуки, що характерно для «виробництво феналальдегідних, поліефірних, епоксидних та інших штучних смол»; відповідно до п. 14.11.2. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» розміщення такого нового виробництва у межах смт Брошнів-Осада не допускається. Повноваження відповідача щодо затвердження висновку з оцінки впливу на довкілля не є дискреційними; Міндовкілля не забезпечило доступ громадськості до реєстраційної справи № 2021101187371, оскаржуваного висновку з оцінки впливу на довкілля. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.
З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), а саме :
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України);
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України);
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України);
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу (п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України).
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України має бути чітко вказано, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Ужите у п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України формулювання "у подібних правовідносинах" означає схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , покликається на підставу касаційного оскарження, передбачену п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, проте у порушення п. 1 ч. 2 ст. 330 КАС України не вказує на конкретні висновки суду апеляційної інстанції, постанова якого оскаржується, не зазначає норми права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом без урахування правових позицій Верховного Суду, сформульованих у постановах від 04.12.2019 у справі № 640/21828/18 та № 520/8862/2020, від 20.10.2021 у справі № 160/16289/20, від 18.05.2023 у справі № 759/23414/20 та від 26.06.2023 у справі № 140/6524/20.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених ч. 4 ст. 328 КАС України, та належного правового обґрунтування, вимоги до якого передбачені п 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
За викладених обставин, касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , слід залишити без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України, з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для уточнення підстав касаційного оскарження, передбачених                           ч. 4 ст. 328 КАС України, та наведення правового обґрунтування, передбаченого ч. 4 ст. 330 КАС України.

Керуючись ст. 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 300/146/23 залишити без руху.
2. Надати  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб