ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2813/19                                          Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                        Соломко І.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді           Костюк Л.О.;                    
суддів:                                 Кобаля М.І., Кузьмишиної О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від   21 березня 2023 року (розглянута в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 21 березня 2023 року) у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Замглайторф» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2019 року, Державна служба геології та надр України (далі- Держгеонадра, позивач) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Замглайторф» ( далі- ТОВ «Замглайторф», відповідач), про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 21.12.2010 № 5255.
Позивач обґрунтовував позовні вимоги порушенням відповідачем інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами. Зокрема, зазначалось, що у порушення особливої умови № 4 спеціального дозволу на користування надрами відповідач не своєчасно і не в повному обсязі сплатив до бюджету рентну плату за користування надрами. Крім того, позивач вказував, що в порушення пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами №5255 від 16.11.2011, частини першої статті 11 Закону України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) відповідач не допустив посадових осіб позивача до проведення планової перевірки та не виконав вимоги припису про порушення вимог законодавства у сфері користування надрами від 16.08.2018 № 42/5255. При цьому з вказаних підстав була зупинена дія дозволу про користування надрами, виданого відповідачу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 рішення Чернігівського адміністративного суду від 09.01.2020 скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.
22.12.2022 постановою Верховного Суду рішення Чернігівського адміністративного суду від 09.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 скасовано, справу направлено на новий розгляд.
Підставою для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції у справі № 620/2813/19 слугувало те, що внаслідок порушень норм Кодексу адміністративного судочинства України, не дослідивши зібрані докази, суди допустили порушення норм процесуального права.
Зокрема Верховний Суд зазначив, що «…матеріали справи містять припис від 16.08.2018 №42/5225, виданий за матеріалами планової перевірки, оформленої актом про недопущення до перевірки від 15.08.2018 №42/5255. За змістом вказаного припису позивачем зазначено про недопущення його посадових осіб відповідачем до проведення планової перевірки, що є порушенням Угоди про умови користування надрами та статті 11 Закону №877-V. Приписом зобов`язано відповідача в строк до 23.08.2018 усунути вказані порушення, а також надати належним чином завірені копії документів та матеріалів щодо дотримання Товариством вимог законодавства про надрокористування за переліком, наведеним у додатку 1. У свою чергу матеріали справи містять лист відповідача з додатками про часткове виконання вимог припису та пояснення причин невиконання в частині надання інших документів та матеріалів. 31.10.2018, за результатами розгляду вказаного листа, Держгеонадра України видано наказ №405, яким змінено підстави зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 21.12.2010 року №5255 і доповнено підставою зупинення дії дозволу порушення норм статті 11 Закону №877-V, яка передбачає, зокрема, обов`язок суб`єкта господарювання виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
Проте, зазначені докази судами попередніх інстанцій не досліджувались взагалі, оцінки їм не надавалось. Хоч їх дослідження необхідне для встановлення тих обставин, чи був на час виникнення спірних правовідносин чинним припис від 16.08.2018 №42/5255, чи виданий він уповноваженим органом за наявності, встановлених пунктом 22 Порядку, підстав чи виконаний він у встановлений спосіб, чи дотримані під час його видання норми частини сьомої статті 4-1 Закону №2806-IV щодо надання достатнього часу для усунення вимог припису.
Верховний Суд вказав, що за пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами може бути припинено, зокрема, у разі порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр. При цьому зверненню з такою вимогою має передувати видання припису про усунення таких порушень із наданням достатнього часу для їх усунення. У разі, коли дія дозволу на користування надрами зупинялась на підставі такого припису - також усунення порушень, які були підставою для зупинення дії дозволу. Відповідно саме вказані обставини мають бути предметом дослідження судами під час розгляду справ вказаної категорії».
Отже, при розгляді даної справи суд має дослідити вказані обставини.
Ухвалою суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у сторін письмові докази, які не були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій по даному предмету спору, та на які було звернуто увагу Верховним Судом у постанові від 22.12.2022, і запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо обставин справи з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22.12.2022.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від   21 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Замглайторф» надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5255 від 21.12.2010, з метою видобування торфу, придатного в якості добрива та палива. Особливі умови спеціального користування надрами полягали, зокрема, у своєчасній і в повному обсязі сплаті обов`язкових платежів до Державного бюджету України згідно з чинним законодавством.
16.11.2011 до зазначеного спеціального дозволу укладено Угоду №5255 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин. Сторони угоди визнали, що ця Угода є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, яка регулює і конкретизує передбачені чинним законодавством України та дозволом технічні, технологічні, організаційні, фінансові, економічні, соціальні, екологічні аспекти користування надрами.
Згідно положень статті 5 Угоди надрокористувач зобов`язаний допускати до перевірки представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю.
04.07.2017 на адресу Держгеонадр України надійшло подання ДФС України №11107/5/99-99-12-03-04-16 від 03.07.2017 (вих. №1692/01/14-17), в якому надано інформацію про заборгованість з рентної плати за користування надрами суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців). Відповідно до Переліку суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців) станом на 01.06.2017 вказано, що ТОВ «Замглайторф» мало суму податкового боргу 7,14 тис. грн.
У зв`язку з наведеним ДФС України просило розглянути питання про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, виданого ТОВ «Замглайторф».
Держгеонадра України наказом № 335 від 28.07.2017 дію спеціального дозволу №5255 від 21.12.2010 зупинило та надрокористувачу надало 30 днів для усунення порушень, про що повідомлено листом від 04.08.2017 №16754/03/14-17.
31.10.2017 на адресу Держгеонадр України надійшло подання ДФС України №16305/5/99-99-12-03-04-16 від 22.09.2017 року (вих. №2882/01/14-17), у якому ДФС України надає інформацію про заборгованість з рентної плати за користування надрами суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців). Відповідно до Переліку суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців) станом на 01.09.2017 вказано, що ТОВ «Замглайторф» мав суму податкового боргу 7,1 тис. грн.
У зв`язку з наведеним ДФС України просило розглянути питання про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, виданого ТОВ «Замглайторф».
На запит Держгеонадр України, ДФС України листом від 07.11.2017 №18951/5/99-99-17-02-16 надала інформацію про податковий борг зі сплати рентної плати за користування надрами суб`єктів господарювання станом на 01.10.2017, відповідно до якої ТОВ «Замглайторф» мало податковий борг зі сплати рентної плати за користування надрами у сумі 7,14 тис. грн.
У подальшому, наказом Держгеонадр України № 523 від 28.11.2017 затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держгеонадр України на 2018 рік, до якого було включено і відповідача.
Держгеонадра України наказом №243 від 12.07.2018 Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у серпні 2018 року. У зв`язку з чим, відповідачу направлено письмове повідомлення про проведення планової перевірки №13619/03/14-18 від 18.07.2018.
За результатами перевірки складено акт про недопущення до перевірки №42/5255 від 15.08.018, яким встановлено, що посадових осіб Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю не було допущено до проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових або уповноважених осіб надрокористувача за юридичною адресою ТОВ «Замглайторф».
На підставі матеріалів планової перевірки, оформленої актом про недопущення до перевірки від 15.08.2018 №42/5255 складено припис від 16.08.2018 № 42/5255, яким встановлено порушення статті 10, 11 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 5 пункту 3 Угоди № 5255 від 16 листопада 2011 року про умови користування надрами, а саме: не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю); зобов`язано ТОВ «Замглайторф» у строк до 28.08.2018 усунути вищезазначені порушення законодавства у сфері надрокористування, шляхом надання до Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра завірених належним чином копій документів та матеріалів, що підтверджують дотримання ТОВ «Замглайторф» вимог законодавства про надрокористування за переліком зазначеним в додатку 1 (а.с.28-29).
На адресу Північного міжрегіонального відділу надійшов лист ТОВ «Замглайторф» з наданими копіями частини матеріалів, відповідно до зазначеного позивачем переліку.
Надрокористувачем, на виконання вимог припису, не було надано такі документи: лист Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області від 12.12.2009 №09-03/4553; проект розробки родовища, затверджений в установленому порядку; плани розвитку гірничих робіт на поточний та попередні роки, погоджені в установленому порядку; щорічна звітність за формою 5-гр; щорічна звітність щодо виконання програми робіт; документи, що посвідчують право на земельну ділянку надану для потреб, пов`язаних з користуванням надрами; Акт про передачу розвіданого родовища в промислове освоєння.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції вважається порушенням статті 19 Конституції України.
Норми матеріального права під час розгляду справи застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. 
Держгеонадра України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174.
Підпунктом 14 пункту 4 Положення № 1174 передбачено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.
Отже, лише у разі виявлення порушень вимог законодавства під час проведення планових та позапланових перевірок Держгеонадра має повноваження складати акти, видавати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами №615, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 (Порядок № 615).
Підпунктом 1, 4 пункту 22 Порядку № 615 визначений перелік підстав, за наявності яких дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби, зокрема, за порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр та невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.
Пунктом 23 Порядку №615 визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Частиною сьомою статті 4-1 Закону «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;
2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.
Відповідно до частин першої, другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами;
3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;
4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;
5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;
6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;
7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
За висновком щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладеного колегією суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу (постанова від 18.10.2018 у справі №812/1735/17). 
За наведеного правового регулювання слідує, що за пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами може бути припинено, зокрема, у разі порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр. При цьому зверненню з такою вимогою має передувати видання припису про усунення таких порушень із наданням достатнього часу для їх усунення. У разі, коли дія дозволу на користування надрами зупинялась на підставі такого припису - також усунення порушень, які були підставою для зупинення дії дозволу. 
З матеріалів справи видно, що наказом Держгеонадра України № 335 від 28.07.2017 дію спеціального дозволу на користування надрами №5255 від 21.12.2010 зупинено з підстав порушення відповідачем підпункту 1 пункту 22 Порядку № 615 та надано 30 днів для усунення порушень, про що зазначено у додатку до наказу Держгеонадр від 28.07.2017 № 335.
У подальшому Держгеонадра призначена планова перевірка у відповідача та направлено повідомлення №13619/03/14-18 від 18.07.2018.
За результатами перевірки позивачем встановлено порушення відповідачем підпункту 1, 4 пункту 22 Порядку № 615, про що зазначено у додатку до наказу від 31.10.2018 № 405, яким внесено зміни до пункту 4 додатка 1 наказу Держгеонадра України № 335 від 28.07.2017 та надано відповідачу 30 календарних днів для усунення порушень (а.с. 35).
Однак з вказаних документів неможливо встановити на підставі яких матеріалів позивач дійшов висновку про порушення відповідачем підпункту 1, 4 пункту 22 Порядку № 615, за яке зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №5255 від 21.12.2010, та яким чином повідомлено про даний факт відповідача. Також станом на день звернення до суду позивачем не надано інформації із сайту ДНВП «Геоінформ України» про статус спеціального дозволу на користування надрами №5255 від 21.12.2010.
При цьому суд зазначає, що для звернення з вимогою про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 21.12.2010 № 5255 має передувати видання припису про усунення таких порушень із наданням достатнього часу для їх усунення. У разі, коли дія дозволу на користування надрами зупинялась на підставі такого припису - також усунення порушень, які були підставою для зупинення дії дозволу. 
Проте даний факт належними та достовірними доказами позивачем не підтверджено.
Надаючи правову оцінку результатам перевірки, оформленої актом про недопущення до перевірки №42/5255 від 15.08.018 та видачі відповідачу припису від 16.08.2018 №42/5225, суд враховує таке.
Як вже встановлено матеріалами справи, Держгеонадра направлено відповідачу письмове повідомлення про проведення планової перевірки №13619/03/14-18 від 18.07.2018.
За результатами перевірки складено акт про недопущення до перевірки №42/5255 від 15.08.018, яким встановлено, що посадових осіб Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю не було допущено до проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових або уповноважених осіб надрокористувача за юридичною адресою ТОВ «Замглайторф».
На підставі матеріалів планової перевірки, оформленої актом про недопущення до перевірки від 15.08.2018 №42/5255 складено припис від 16.08.2018 № 42/5255. За змістом вказаного припису позивачем зазначено про недопущення його посадових осіб відповідачем до проведення планової перевірки, що є порушенням зазначеної вище Угоди про умови користування надрами та статті 11 Закону №877-V. Приписом зобов`язано відповідача в строк до 23.08.2018 усунути вказані порушення, а також надати належним чином завірені копії документів та матеріалів щодо дотримання Товариством вимог законодавства про надрокористування за переліком, наведеним у додатку 1.
Верховний Суд у п. 27 постанови від 22.12.2022 по даній справі зазначив, що за умови безпідставного не допуску посадових осіб відповідача, сам факт недопуску є порушенням вимог вказаної Угоди та законодавства щодо користування надрами.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
За умовами пункту 5.3 Угоди про умови користування надрами від 16.11.2011 № 5255 встановлено обов`язок відповідача допускати представників Держгеонадра України для здійснення державного геологічного нагляду.
Отже, наведеними нормами встановлено обов`язок суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
У свою чергу відповідно до положень частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Отже, в розумінні наведеної норми, відповідному органу державного нагляду (контролю) надано альтернативний спосіб повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу, а суб`єкту господарювання, в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу, надано право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу.
Як видно з матеріалів справи, Держгеонадр, відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Держгеонадр від 28.11.2017 № 523, наказу від 12.07.2018 № 243 «Про проведення мінових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у серпні 2018 року», у строк з 15 по 29 серпня 2018 призначено планову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері надрокористування за спеціальним дозволом на користування надрами № 5255 від 21.12.2010 та на адресу відповідача направлено повідомлення № 13619/03-14-18 від 18.07.2018. Вказане повідомлення повернулося з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» ( а.с.25).
15.08.2018 співробітниками Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України здійснено виїзд до відповідача, власника спеціального дозволу на користування надрами №5255 від 21.12.2010, для проведення планової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ТОВ «Замглайторф» та за його відсутності за вказаною у спеціальному дозволі адресою, головним спеціалістом Північного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр та в.о. начальника ДО «Північно-СхіднаТІДГК» складено акт № 42/5255 від 15.08.2018 про недопущення до перевірки (а.с.26-27).
Колегія суддів звертає увагу на те, що недопуск посадових осіб уповноваженого органу до проведення перевірки може виражатись як у вчиненні будь-яких активних дій з боку суб`єкта господарювання або його представників, що фактично перешкоджають здійсненню такого заходу контролю, так і у пасивній поведінці цього ж суб`єкта, який будучи завчасно обізнаним про день, час і місце її проведення, свідомо, за відсутності на те поважних причин, не створив належних умов для цього.
Отже, для надання оцінки доводам позивача щодо недопущення відповідачем до перевірки у період з 15.08.2018 про 29.08.2018 важливим є встановлення, чи ухилявся відповідач від одержання повідомлення або ж вчиняв інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у проведенні перевірки.
У даному випадку суд враховує, що повідомлення про проведення перевірки від 18.07.2018 повернулося з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», а це означає, що особа не є належно повідомленою про проведення щодо неї перевірки.
Докази, що позивач в інший спосіб, зокрема через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідач, або особисто під розписку повідомляв керівника чи його уповноважену особу відповідача про проведення перевірки, а останній ухилявся від одержання повідомлення, позивачем суду не надано.
Отже, відповідач не вважається таким, що завчасно був обізнаним про день, час і місце проведення планової перевірки.
Докази, що відповідач вчиняв інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у проведенні перевірки, позивачем суду не надано.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку ( частина восьма статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Як встановлено матеріалами справи, що у даному конкретному випадку перевірка щодо дотримання відповідачем законодавства у сфері надрокористування не була проведена.
При чому приписом № 42/5255 від 16.08.2018 встановлено порушення статті 10, 11 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 5 пункт 3 Угоди № 5255 від 16 листопада 2011 року про умови користування надрами, які передбачають обов`язок суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю).
Разом з тим, відповідача зобов`язано у строк до 23.08.2018 усунути вищезазначене порушення вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання документів і матеріалів, що підтверджують дотримання ТОВ «Замглайторф» вимог про надрокористування, за переліком, зазначеним в додатку 1. У переліку наведено список документів, які підлягали оцінці позивачем (а.с. 29).
Тобто позивач фактично продовжив термін проведення планової перевірки у відповідача.
Однак продовження терміну перевірок, у такий спосіб, не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Не передбачено і такої підстави для складення приписів як недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок. Непроведення перевірок, а відтак, і невстановлення порушень законодавства у сфері надрокористування на підставі акту про недопущення до перевірки, виключає можливість складення контролюючим органом приписів або розпоряджень.
Досліджуючи відповідь відповідача на припис № 42/5255 від 16.08.2018, суд встановив, що відповідач вживав заходи для оформлення та надання документів, але повідомив позивача про певні перешкоди у їх оформленні та необхідність часу, щоб подати такі документи, та навів відповідні причини, з яких неможливо їх надання у встановлені строки.
Втім позивач, не надавши оцінки вказаним обставинам та документам, 31.10.2018 видав наказ №405, яким вніс зміни до наказу Держгеонадр від 28.07.2017 №335 в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5255 від 21.12.2010, та надрокористувачу надав 30 календарних днів для усунення порушень, що свідчить про передчасність таких висновків.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів зазначає, що:
- позивачем не доведено, на підставі яких матеріалів він дійшов висновку про порушення відповідачем підпункту 1 пункту 22 Порядку № 615, за яке наказом Держгеонадра України № 335 від 28.07.2017 зупинена дія спеціального дозволу на користування надрами №5255 від 21.12.2010, та повідомлено про даний факт відповідача, а також встановлення порушень відповідачем підпункту 1, 4 пункту 22 Порядку № 615, про що зазначено у додатку до наказу від 31.10.2018 № 405, яким внесено зміни до пункту 4 додатка 1 наказу Держгеонадра України № 335 від 28.07.2017 та надано відповідачу 30 календарних днів для усунення порушень;
- відповідач не вважається таким, що завчасно був обізнаним про день, час і місце проведення планової перевірки у період з 15.08.2018 по 29.08.2018, оскільки докази, що він ухилявся від одержання повідомлення, або вчиняв інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у проведенні перевірки, позивачем суду не надано;
-результати перевірки, оформлені актом про недопущення до перевірки від 15.08.2018 № 42/5255, і наслідком якої став припис від 16.08.2018 №42/5255, не відповідають порядку здійснення державного нагляду (контролю); оформлені за відсутністю, встановлених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підстав, оскільки не передбачено такої підстави для складення приписів як недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок. Непроведення перевірок, а відтак, і невстановлення порушень законодавства у сфері надрокористування на підставі акту про недопущення до перевірки, виключає можливість складення контролюючим органом приписів або розпоряджень;
- за відсутністю, встановлених пунктом 22 Порядку № 615, підстав для зупинення дії дозволу, оскільки такі передбачені за невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування, наявність яких в даному випадку належними та допустимими доказами не підтверджена.
Також враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі «RYSOVSKYY v. UKRAINE» («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).
Крім того, у рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від   21 березня 2023 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.  

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          

Судді:                                                                                          М.І. Кобаль          

                                                                                                    О.М. Кузьмишина