УХВАЛА

28 вересня 2023 року  

м. Київ

справа №640/1207/20

адміністративне провадження №К/990/31221/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду, Державної казначейської служби України про стягнення суддівської винагороди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Верховного Суду, Державної казначейської служби України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Верховного Суду щодо невиплати йому як судді Верховного Суду суддівської винагороди за грудень 2019 року з застосуванням базового розміру посадового окладу судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 

- про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 3504040), на його користь 24915,86 грн. недоплаченої суддівської винагороди (заробітної плати) за грудень 2019 року з вирахуванням відповідних сум податку з доходів та військового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року задоволена заява ОСОБА_1 про залишення позовних вимог про визнання протиправними дії щодо невиплати йому суддівської винагороди без розгляду. 

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року прийнято заяву позивача про збільшення (уточнення) позовних вимог, у якій позивач просив суд застосувати частину другу статті 625 ЦК України та стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 3504040), на користь позивача інфляційні витрати за весь час прострочення до дати ухвалення рішення суду, а також три проценти річних від простроченої суми з дати початку прострочення до дати ухвалення рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року,  відмовлено у задоволенні адміністративного позову повністю.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження.

11 вересня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і ухвалити постанову про задоволення позовних вимог.

Предметом спору у цій справі є протиправна бездіяльність Держави Україна в особі Верховного Суду щодо невиплати позивачу як судді Верховного Суду суддівської винагороди за грудень              2019 року з застосуванням базового розміру посадового окладу судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що її подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі позивач заявляє клопотання   про поновлення строку на касаційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Позивач зазначає підстави касаційного оскарження пункти 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

В обґрунтування пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України позивач зазначає, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції врахував висновок щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду у правовідносинах, які не є подібними. Зокрема, зазначив, що постанови Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 804/3790/17, від 09 серпня 2019 року у справі № 823/9404/17, від 11 серпня 2020 року у справі № 480/906/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 818/494/18, від 28 квітня 2022 року у справі № 280/9125/20, від                 06 червня 2023 року у справі № 640/5006/22 не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах в даній справі, оскільки позивач не є суддею, що не пройшов кваліфікаційного оцінювання, а також не ставить питання про правомірність дій щодо невиплати йому суддівської винагороди, натомість просить стягнути недоплачену йому винагороду саме на підставі рішень Конституційного Суду України.

Обґрунтування скаржника щодо наявності підстав для касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Щодо можливості відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування зазначеної підстави заявник зазначає, що на момент подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у спорі про стягнення невиплаченої суддівської винагороди суддею Верховного Суду з урахуванням пунктів 4. 2 та 4.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 у справі № 1-14/2020(230/20) за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень частин першої, третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», абзацу дев`ятого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Суд відхиляє такі посилання заявника, оскільки Верховним Судом, зокрема, у постанові від                      06 червня 2023 року у справі № 640/5006/20 викладено правову позицію щодо питання застосування вказаних скаржником норм права, офіційне тлумачення яких здійснено у вказаному рішенні Конституційного Суду України.

Щодо можливості відкриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд зазначає таке.

В обґрунтування зазначеної підстави, позивач зазначив, що в порушення пункту 2 частини другої статті 353 КАС України суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Зазначені аргументи заявника Верховним Судом відхиляються, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначені доводи позивача перевірив та встановив, що судом першої інстанції не порушено норми  процесуального права під час розгляду справи та не обмежувалося право позивача на доступ до правосуддя.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вказані заявником доводи потребують перевірки.

Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України, 

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі № 640/1207/20 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду, Державної казначейської служби України про стягнення суддівської винагороди. 
Витребувати матеріали адміністративної справи №  640/1207/20 з Київського окружного адміністративного суду (підстава: абзац 5 частини другої, розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду»).

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 

Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Судді	М.В.  Білак   Ж.М.  Мельник-Томенко   А.В.  Жук