ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2023 р.           Справа№ 911/223/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 31.08.2023:
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023
у справі № 911/223/22 (суддя - Бацуца В. М.)
за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність, дії та постанову старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
про стягнення 393 817, 59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/223/22 відмовлено у задоволенні скарги від 20.12.2022 р. ОСОБА_1 на бездіяльність, дії та постанову старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що у процесі розгляду справи позивачем (стягувачем) у відповідності до ч. 3 ст.  13  та ч. 1 ст.  74 Господарського процесуального кодексу України  не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належність відповідачу (боржнику) банківського рахунку, зазначеного позивачем (стягувачем) у заяві про відкриття виконавчого провадження.
Також суд першої інстанції зазначив, що аперечення позивача (скаржника) щодо того, що дії старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 є незаконними та такими, що суперечать положенням ст. ст.  55,  129-1 Конституції України, що підтверджується висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеними у його постанові від 25.06.2021 у справі № 910/22748/16 є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.03.2023 у справі № 911/223/22 за наслідками розгляду скарги на дії та бездіяльність Державного виконавця та прийняти нове судове рішення, яким скаргу буде задоволено. Визнати протиправною діяльність Державного виконавця Обуховського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 щодо не накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", ЄДРПОУ 22927045, негайно в момент відкриття виконавчого провадження. Скасувати постанову від 28 листопада 2022 року Державного виконавця Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 про зупинення вчинення виконавчих дій. Зобов`язати Державного виконавця поновити порушене право заявника шляхом забезпечення виконання рішення та невідкладно вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішення Господарського суду Київської області за виданим ним наказом від 03.11.2022 у справі № 911/223/22, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", у тому числі звернути стягнення на грошові кошти боржника у національній і іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що старшим державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко А. А. при виконанні наказу № 911/223/22 від 03.11.2022  безпідставно та всупереч положенням Закону України „Про виконавче провадження не було накладено арешт на кошти боржника при відкритті виконавчого провадження, а також дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко А. А. щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 від 28.11.2022 є неправомірними.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмові пояснення та клопотання учасників апеляційного провадження 
20.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача (боржника) надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що відповідач (боржник) є господарським товариством, пакет акцій якого у розмірі 78,289% належать державі, включено до переліку об`єктів, які підлягають приватизації, а тому дії державного виконавця щодо винесення постанови від 28.11.2022 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.12 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» є повністю законним.
14.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від державного виконавця надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій здійснені виключно в рамках законодавства України та на підставі спеціального закону, що врегульовує здійснення виконавчих дій.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та клопотання учасників апеляційного провадження
Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №911/223/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Сулім  В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновленоскаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/223/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/223/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023  у справі № 911/223/22. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 27.07.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 продовжено строк розгляду справи № 911/223/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023. Задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (Гуслякова М.М.) про відкладення розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/223/22 на іншу дату. Відкладено розгляд справи № 911/223/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/223/22 на 31.08.2023.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Майданевич А.Г., на лікарняному з 28.08.2023, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №911/223/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 прийнято справу №911/223/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 31.08.2023 з`явився представник позивача (стягувача) та представник відповідача (боржника), які надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.
ВДВС у судове засідання 31.08.2023 представників не направив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлявся належним чином.
Ч.12   ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представника ВДВС не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні. 
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Рішенням Господарського суду Київської області від 03.08.2022 у справі № 911/223/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»   про стягнення 393  817, 59 грн вирішено позов задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго»  на користь ОСОБА_1 75  137, 97 грн інфляційних збитків, 41  355, 00 грн 3 % річних та судові витрати 1  747, 39 грн судового збору.
03.11.2022 на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.
Постановою старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.11.2022 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання наказу № 911/223/22, виданого Господарським судом Київської області 03.11.2022 р., про стягнення з ПАТ «Центренерго»  на користь ОСОБА_1 75  137, 97 грн інфляційних збитків, 41  355, 00 грн 3 % річних та судові витрати 1  747, 39 грн судового збору, за відповідною заявою стягувача - ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, у якій він, крім іншого, просив після відкриття виконавчого провадження негайно накласти арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ 22927045. Даною постановою зобов`язано боржника ПАТ «Центренерго» протягом 5 робочих днів подати  декларацію про доходи  та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 11  824, 03 грн.
Постановою старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.11.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.11.2022 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з боржника - ПАТ «Центренерго» виконавчий збір у розмірі 11  824, 03 грн.
25.11.2022 відповідач (боржник) звернувся до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою б/н від 25.11.2022 р. про зупинення вчинення виконавчих дій, у які просив зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що боржник  ПАТ «Центренерго»  є господарським товариством, пакет акцій якого у розмірі 78, 2 % належать державі, та включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.
Постановою старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.11.2022 про зупинення виконавчих дій постановлено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»  зупинено виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання наказу № 911/223/22, виданого Господарським судом Київської області 03.11.2022, про стягнення з ПАТ «Центренерго»  на користь ОСОБА_1 75  137, 97 грн інфляційних збитків, 41  355, 00 грн 3 % річних та судові витрати 1  747, 39 грн судового збору до закінчення строку дії обставин, що зумовило зупинення виконавчих дій.
21.12.2022 на електронну пошту суду від позивача (стягувача) надійшла скарга б/н від 20.12.2022 бездіяльність, дії та постанову старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій він просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 щодо не накладання арешту на кошти боржника негайно в момент відкриття виконавчого провадження, що знаходяться на рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ 22927045; стягнути з державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) збитки, завдані позивачу (стягувачу) протиправною бездіяльністю державного виконавця у розмірі 118 240, 36 грн; скасувати постанову державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.11.2022 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 про зупинення вчинення виконавчих дій; зобов`язати державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити порушене право заявника шляхом забезпечення виконання рішення та невідкладно вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішення Господарського суду Київської області за виданим ним наказом від 03.11.2022 у справі № 911/223/22, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
В обґрунтування своєї скарги позивач (стягувач) зазначає, що старшим державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко А. А. при виконанні наказу № 911/223/22 від 03.11.2022 безпідставно та всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження»,  Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» не було накладено арешт на кошти боржника при відкритті виконавчого провадження, а також дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко А. А. щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 від 28.11.2022 р. є неправомірними, а сама постанова про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 від 28.11.2022 р. є незаконною, так як державним виконавцем було винесено вищевказану постанову всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження», Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, інших нормативно-правових актів», - без відповідних правових підстав.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження»,  Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:
1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
1-1) судові накази;
2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
3) виконавчих написів нотаріусів;
4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених  Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 26  цього ж закону  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону:
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Відповідно до ч. 5-7 ст. 26  цього ж закону  виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27  цього Закону.
6. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
7. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56  цього Закону.
Статтею 48  цього ж закону  передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному  статтею  351  Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до  статті  151  Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до  статті  191  Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до  статті  261  Закону України "Про теплопостачання",  статті  181  Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до  Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Арешт на майнові права у вигляді майнових прав у внутрішній системі обліку особи, яка провадить клірингову діяльність, накладається в порядку, встановленому  статтею 64 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".
Не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України або іноземних банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків.
Не допускається накладення арешту, звернення стягнення за власними зобов`язаннями Центрального депозитарію цінних паперів як суб`єкта господарювання на кошти, що знаходяться в Національному банку України або іноземних банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів для забезпечення виплати доходів за цінними паперами, при погашенні боргових цінних паперів чи при здійсненні емітентом інших корпоративних операцій, що передбачають виплату коштів.
3. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.
4. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
5. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
6. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
7. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.
8. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Згідно з  ст. 10 цього ж закону  заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до  ст. 13 цього ж закону  під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
2. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою  статті 26 цього Закону.
3. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.
4. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
5. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою  статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.
Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.
Статтею 52 цього ж закону  передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в  податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
2. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
3. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.  Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
4. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
5. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.
6. У разі якщо на зазначене у частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:
1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо);
2) об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.
7. Звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.
8. Стягнення коштів з кореспондентських рахунків банку здійснюється у порядку, встановленому Національним банком України.
Статтею 56 цього ж закону  передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.
3. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
4. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
5. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:
1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;
2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису);
3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо;
4) якщо опису підлягає об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису).
Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
6. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.
7. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.
8. Виявлені під час опису цінні папери, а також ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт та/або які підлягають конфіскації в дохід держави, підлягають обов`язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.
9. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.
10. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.
Відповідно до приписів ч. 3 ст.  13  та ч. 1 ст.  74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині бездіяльності державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не накладення арешту на рахунок боржника ,вказаний у заяві про відкриття виконавчого провадження, констатує про відсутність в матеріалах справи жодних належних та допустимих доказів, щоб підтверджували належність відповідачу (боржнику) банківського рахунку, зазначеного позивачем (стягувачем) у заяві про відкриття виконавчого провадження.
Більш того, колегія суддів звертає увагу, що заявником (позивачем) взагалі не було додано до скарги на дії та бездіяльність Державного виконавця належним чином завіреної копії заяви про відкриття виконавчого провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Щодо тверджень позивача (стягувача), що дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко А. А. щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 від 28.11.2022 є неправомірними, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 12) ч. 1  ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення  єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства  до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, із матеріалів справи вбачається, а саме із довідки № 31277 від 11.02.2021 Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»  боржник Публічне акціонерне товариство «Центренерго»  (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78, 288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.
Розпорядженням № 358-р від 10.05.2018 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р.» Кабінету Міністрів України затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р. згідно з додатком, серед яких визначено Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), 78, 289 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.
Розпорядженням № 36-р від 16.01.2019 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності»  Кабінету Міністрів України затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, проведення якої продовжено згідно з додатком, серед яких визначено Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), 78, 289 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.
Наказом № 1275 від 23.07.2021 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій Публічного акціонерного товариства „Центренерго» Фонду державного майна України наказано прийняти рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 78, 289 % статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що становить 289  205  117 штук акцій; приватизувати державний пакет акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго»  шляхом продажу на аукціоні з умовами; затвердити план розміщення акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» згідно з додатком; тощо.
Отже, боржник - Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78, 288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, і яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.
Отже, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2, старшим державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України «Про виконавче провадження» та за наявності відповідних підстав і необхідних повноважень було винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», а сама постанова старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.11.2022 про зупинення виконавчих дій є такою, що відповідає вимогам законодавства України, оскільки боржник - Публічне акціонерне товариство «Центренерго»  (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78, 288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, і яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.
Що ж до посилань скаржника на правовий висновок, який викладений у пункті 6.30 постанови Касаційного господарського суду від 25.06.2021 у справі № 910/22748/16, про те, що пункт 11 частини першої статті 34, пункт 101 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 1404-VIII, пункти 51 та 52 розділу III "Перехідні та прикінцеві положення" Закону N 4442-VI за змістом є такими, що не відповідають  Конституції України  (суперечать статті 8, частині другій статті 19, частинам першій, другій статті 55, пункту 9 частини другої статті 129, частинам першій, другій  статті 1291 Конституції України) постанову Верховного Суду Касаційного господарського суду від 25.06.2021 у справі №910/22748/16, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду постановою від 07.09.2022 у справі №910/22858/17 дійшла висновку про необхідність відступити від вищевказаних висновків зроблених у постанові Верховного Суду №910/22748/16 від 25.06.2021.
Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 у справі №910/22858/17зазначено: 
« 74. Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
75. Вище було наведено зміст пункту 11 частини першої  статті 34 Закону № 1404-VIII, яким імперативно унормовано дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій у разі встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
76. Такий мораторій та його строки встановлено пунктами 51 і 52 розділу III "Перехідні та прикінцеві положення" Закону № 4442-VI.
77. Частиною першою  статті 35 Закону № 1404-VIII  на виконавця покладено обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому пунктом 11 частини першої  статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії відповідних обставин.
78. Отже, на переконання Великої Палати Верховного Суду, у державного виконавця були визначені  статтею 19 Конституції України, нормами  законів № 1404-VIII  та  № 4442-VI підстави для зупинення вчинення виконавчих дій щодо виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06 лютого 2019 року у справі № 910/22858/17.»
У контексті вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що хоча Верховним Судом як у постанові Касаційного господарського суду від 25.06.2021 у справі № 910/22748/16, так і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/22858/17 надавалась правова оцінка наявності обов`язку у виконавця щодо зупинення виконавчого провадження на підставі п.11 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», проте, зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду можливо зробити висновок, що у державного виконавця є визначені статтею 19 Конституції України та нормами ЗУ «Про виконавче провадження» підстави для зупинення вчинення виконавчих дій в цілому, у тому числі і на підставі п. 12 ч. ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження».
Підсумовуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що обставини щодо бездіяльності старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при виконанні наказу № 911/223/22, виданого Господарським судом Київської області 03.11.2022, щодо неправомірних дій старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при винесенні постанови про зупинення виконавчих дій та щодо незаконності постанови старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.11.2022 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2, викладені як у скарзі б/н від 20.12.2022  позивача (стягувача), так і в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а тому вимоги позивача (скаржника) про визнання їх відповідно неправомірною і протиправною, стягнення збитків, скасування та зобов`язання вчинити дії є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому судом першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано відмовлено у задоволенні зазначеної скарги.
Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржувану ухвалу постановлено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №  911/223/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №  911/223/22 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №  911/223/22 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .
4. Матеріали справи №911/223/22 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано 14.09.2023.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім