УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 372/1529/21
провадження № 51- 5457 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                    ОСОБА_1 ,
суддів                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вищезазначених судових рішень стосовно засудженого ОСОБА_5 у касаційному порядку. 
Також одночасно просить поновити йому строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, мотивуючи своє прохання тим, що йому не була надіслана копія оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, крім того у Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначена ухвала була опублікована 29 червня 2023 року, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості подати касаційну скаргу в установлений законом строк. 
Дослідивши доводи клопотання, долучені копії судових рішень та інші матеріали, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК)  касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
За приписами ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, з урахуванням положень статей 115, 116, 426 КПК, останнім днем строку касаційного оскарження у цьому кримінальному провадженні є 11 липня 2023 року.
Однак, з касаційною скаргою захисник звернувся  09 вересня 2023 року (згідно даних Укрпошти на конверті), тобто поза межами строку касаційного оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК  містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску захисником ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить із наступного.
10 квітня 2023 року у судовому засіданні за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , а вирок стосовно останнього залишено без змін. З доданих до касаційної скарги захисника ОСОБА_4   матеріалів вбачається, що останній був обізнаний про день та час судового засідання суду апеляційної інстанції 10 квітня 2023 року.
На думку Суду, зі змісту наведених у клопотанні доводів щодо пропуску строку касаційного оскарження не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику цього строку, оскільки ним не вказано переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати касаційну скаргу вчасно. 
Той факт, що захисник не отримав копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, з огляду на приписи ч. 2 ст. 426 КПК. Крім того, захисник ОСОБА_4 був обізнаний про день та час судового засідання в суді апеляційної інстанції, а початок перебігу строку на касаційне оскарження для нього законодавець пов`язує виключно із датою постановлення рішення апеляційного суду, і отримання копії вказаного рішення не впливає на його перебіг, до того ж, тримісячний строк на касаційне оскарження судового рішення є досить тривалим та достатнім, щоб зацікавлена особа могла реалізувати своє право на касаційне оскарження. Крім того, захисник звернувся до касаційного суду 09 вересня 2023 року, тобто з моменту завершення строку на касаційне оскарження минуло майже два місяці, проте у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не йдеться про те, що захисник в розумні інтервали часу вживав заходів, щоб отримати копію цього рішення в межах строку на касаційне оскарження. 
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення адвокату ОСОБА_4 пропущеного строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, а підстав для його поновлення немає. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження захисника ОСОБА_4 на вирок Обухівського районного суду Київської області від                  21 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3