Ухвала                                                              
 
26 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 363/849/21
провадження № 61-654 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі:  ОСОБА_2 , Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області,
представник  ОСОБА_2  - адвокат Стальмахович Валентина Іванівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1  про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 
2023 року,

 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання незаконним, скасування рішення селищної ради та визнання недійсним державного акту про право власності. 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області у складі судді Чіркова Г. Є. від 21 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 08 сесії 05 скликання № 138 
від 23 березня 2007 року у частині передачі ОСОБА_2 безкоштовно 
у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним державний акт серії ЯМ № 235880 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 
і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221855301:19:018:0151, 
що розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 , виданий 04 жовтня 2012 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 08 сесії 05 скликання № 138 від 23 березня 2007 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 та Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн 
з кожного.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Стальмахович В. І., задоволено.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 липня 
2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року касаційну скаргу 
 ОСОБА_1  задоволено частково.Постанову Київського апеляційного суду 
від 27 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання незаконним, скасування рішення та визнання недійсним державного акту про право власності відмовлено з інших правових підстав. 
26 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла заяваОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року, в якій зазначається, що вказана постанова Верховного Суду йому не зрозуміла, оскільки суд касаційної інстанції погодився з тим, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною і скасував її, тому було скасовано і висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення районного суду підлягає скасуванню. Проте Верховний Суд не зазначив про законність рішення суду першої інстанції і не є зрозумілим, чи скасовано рішення районного суду. Просить роз`яснити, чи скасоване рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 липня 2022 року і в чому є неправильне застосування норм матеріального права, не виходячи за межі заявлених позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року задоволенню не підлягає з таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до положень частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПКУкраїни суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. 
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Із зазначеної норми процесуального права вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення яких визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Постанова суду касаційної інстанції не підлягає примусовому виконанню, вона не допускає кілька варіантів тлумачення, у ній викладені мотиви її ухвалення, наведено правовий висновок з посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права, які не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для її роз`яснення.
У наведеній постанові Верховного Суду скасовано постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано рішення районного суду, і ухвалено нове рішення - відмова в позові. Жодного іншого тлумачення чи розуміння про чинність рішення районного суду йтися не може. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити 
у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду 
від 31 травня 2023 року.
Крім того, Верховний Суд зазначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом       (частина друга статті 133 ЦПК України).
Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (абзац другий            частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір»).
За подання фізичною особою до суду заяви про роз`яснення судового рішення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 вказаного Закону).
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша 
статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).
Отже, за подання заяви про роз`яснення судового рішення слід сплатити судовий збір у сумі 536,80 грн до Державного бюджету України.
 
Керуючись статтею 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1  про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  до Державного бюджету України судовий збір за подання заяви про роз`яснення рішення суду у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                          Д. Д. Луспеник
Судді:                                                                                     І. Ю. Гулейков
  Б. І. Гулько
  Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець