Справа № 447/2211/23                                Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 33/811/1239/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29.06.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співжительки – ОСОБА_2 , під час якого голосно кричав, висловлювався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
 
Крім цього, 01.07.2023 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співжительки – ОСОБА_2 , під час якого голосно кричав, висловлювався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
 
На постанову судді Бардак Р.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у суді пояснював, що жодного правопорушення не вчиняв. Протоколи складено безпідставно, а всі звинувачення ОСОБА_2 є надуманими. Звертає увагу на те, що ні в протоколі, ні в заяві і поясненнях ОСОБА_2 не зазначено в чому саме виразились психологічна шкода. Вважає, що під час складання протоколу не зібрано належних та допустимих доказів того, що під час конфлікту умисно спричинено ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдано шкоди її психічному здоров`ю і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 т. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Під час розгляду справи суд не врахував його пояснення, а саме, що ОСОБА_2 є його колишньою співжителькою, і всі її заяви є надуманими та викликані ревнощами, оскільки він повернувся до своєї сім`ї. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що дійсно конфлікт мав місце, він не стримався та обзивав ОСОБА_2 нецензурними словами. На даний час вони примирились з ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердила, що події зазначені у протоколах мали місце, однак підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 13 липня 2023 року серії ВАВ № 896686 (а.с. 1);
протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 13 липня 2023 року серії ВАВ № 896685 (а.с. 1);
заявами ОСОБА_2 від 30.06.2023 (а.с. 4, 12);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5, 13);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.07.2023 (а.с. 6,14).
Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства у формі психологічного характеру погрози та образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 повністю доведена зібраними у справі доказами.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                               п о с т а н о в и в :

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                                 І.О. Стельмах