КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 366/6/22                                          Головуючий у суді першої інстанції - Гончарук О.П.
Номер провадження № 22-ц/824/6703/2023                                      Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2023 року                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів:                      Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни, третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його донька ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 липня 1999 року зроблено запис за № 1482 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського управління юстиції у м. Києві.
Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його колишня дружина ОСОБА_3 , про що було видано свідоцтво про смерть № 24 від 06 липня 2018 року, якій належало все спадкове майно, а саме будинок та земельна ділянка.
19 листопада 2020 року встановлено факт смерті його онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце реєстрації якого було за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якого залишилося спадкове майно. 
Вказував, що при зверненні до нотаріальної контори 19 травня 2021 року за оформленням спадщини, 27 листопада 2021 року він отримав лист за №173/02-14 у якому нотаріусом зазначено, про подачу заяви про прийняття спадщини ще одним спадкоємцем, який є рідним братом його померлого онука ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .
Крім того, позивач зазначав, що після народження його померлого онука ОСОБА_4 , його мати та донька позивача ОСОБА_2 повідомила йому (позивачу), що онук має прізвище « ОСОБА_6 ».
Також позивач вказував на те, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4 серії     НОМЕР_2 від 04 травня 1991 року, в якому зазначено матір`ю ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_7 , але дане свідоцтво містить позначку «Анульовано», а отже приходить до висновку, що існує ще одне свідоцтво про народження ОСОБА_4 та відсутності спорідненості як братів його онука ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В подальшому приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2022 року.
Враховуючи вказане, позивач просив суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вишгородського нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. та зобов`язати приватного нотаріуса Вишгородського нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.
Так, апелянт вказує, що приватний нотаріус у постанові від 02 лютого 2022 року № 11/02-14 посилається на те, що відсутні правовстановлюючі документи на все спадкове майно, що належало ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої прийняв її онук, ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав. Наголошує, що він надавав приватному нотаріусу Ющенко Л.В. правовстановлюючі документи на майно ОСОБА_3 , проте нотаріус відмовилась їх отримати, мотивуючи тим, що дані документи в неї є.
Проте, приватний нотаріус Ющенко Л.В. підтверджує, що спадщина належить онуку ОСОБА_4 і оформляється на рідного брата ОСОБА_5 , якого він (апелянт) особисто не знає. 
ОСОБА_1 наголошує, що у жодній постанові і в рішенні суду не висвітлено сімейний стан ОСОБА_7 в відносинах з яким ОСОБА_2 народила ОСОБА_4 , хоча він неодноразово акцентував на цьому увагу суду.
Вважає, що суд не намагався з`ясувати всі обставини справи, а в матеріалах справи відсутня достовірна інформація щодо існування документів, які б підтверджували факт родинних стосунків між ще одним спадкоємцем та спадкодавцем.
Вкотре посилається апелянт й на те, що будинок, який підлягає спадкуванню, був придбаний ним для проживання ОСОБА_3 та після її смерті спадщина не переоформлялась та по документах є її приватною власністю.
Натомість, ОСОБА_5 подав заяву про вступ у спадщину, що залишилася після ОСОБА_4 , проте жодних документів про те, що будинок був приватною власністю ОСОБА_4 не існувало, адже переоформленням спадкового майна померлий ОСОБА_4 за життя не зайнявся. 
Враховуючи зазначене в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Іванківського районного Київської області від 27 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
При апеляційному  розгляді справи позивач у справі ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про задоволення позову з підстав, зазначених в позовній заяві та мотивів, викладених в апеляційній скарзі. 
Приватний нотаріус Вишгородського РНО Ющенко Л.В. заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки доводи, на які посилається апелянт, не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків, викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства, просила залишити його без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача  та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції при  розгляді вказаної справи встановив, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є онуком позивача.
Після його смерті залишилось спадкове майно, яке він, будучи спадкоємцем за правом представлення після своєї баби, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв, шляхом спільного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини, але не встиг оформити своїх спадкових прав.
З метою оформлення спадкових справ позивач як спадкоємець другої черги 19 травня 2021 року подав заяву до Приватного нотаріуса Вишгородського РНО  Ющенко Л.В. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ( а.с. 8). 
Відповідач своїм листом від 27 листопада 2021 року № 173/02-14, повідомила позивача, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження 00030777792, сформованим 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В., відповідно до якого в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис про реєстрацію актового запису № 1253, складеного 04 червня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Управління юстиції у м. Києві про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , де батьком дитини зазначений: ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_2 .
Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про встановлення батьківства 00030807055, сформованим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В., відповідно до якого до державного реєстру цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис про реєстрацію актового запису про встановлення батьківства № 58, складеного 04 червня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення батьківства, в якому наявна інформація про дитину: прізвище, ім`я, по батькові до встановлення батьківства: ОСОБА_4 : прізвище, ім`я, по батькові після встановлення батьківства: ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька: прізвище, ім`я, по батькові : ОСОБА_7 .
Згідно свідоцтва НОМЕР_3 , виданим Дарницьким відділом ЗАГС м. Києва 26 листопада 1983 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкоємця ( ОСОБА_5 ), де батьком значиться ОСОБА_7 , запис акту № 4268.
Також згідно отриманої інформації відповідач прийшла до висновку, що спадкодавець -  ОСОБА_4 та спадкоємець - ОСОБА_5 є рідними братами за батьком - ОСОБА_7 .
Також судом встановлено, що згідно запису акта про встановлення батьківства № 58, складеного 04 червня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення батьківства, в якому наявна інформація про дитину: прізвище, ім`я, по батькові до встановлення батьківства: ОСОБА_4 : прізвище, ім`я, по батькові після встановлення батьківства: ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька: прізвище, ім`я, по батькові : ОСОБА_7 (а.с. 99-100), а тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та спадкоємець - ОСОБА_5 є рідними братами за батьком - ОСОБА_7 .
Постановою від 02 лютого 2022 року у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з тим, що окрім позивача, діда спадкодавця, спадкоємця другої черги спадкоємців за законом заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 було подано рідним братом спадкодавця, також спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі не надання правовстановлюючих документів на спадкове майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої прийняв її онук, ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.
Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем у справі  не було надано приватному нотаріусу - відповідачу, всіх необхідних документів для оформлення  свідоцтва про спадщину, у зв`язку з чим суд вважав, що постанова відповідача від 02 лютого 2022 року №11/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій є обґрунтованою та законною.
Обґрунтовуючи свій висновок суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини в установлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують ці факти.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову  відповідає з огляду на наступне.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).
Як встановлено судом позивач у справі ОСОБА_1 , будучи дідом  померлого ОСОБА_4 , тобто спадкоємцем другої черги, звернувся 19 травня 2021 року із заявою до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . 
Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 за вх. №71 звернувся ОСОБА_5 , як брат померлого і також як спадкоємець другої черги, що вбачається із постанови №11/02-14 виданої 02 лютого 2022 року приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни  (а.с. 34-37).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Так, із постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2022 року за №11/02-14 вбачається, що 02 лютого до вказаного приватного нотаріуса звернувся позивач у вказаній справі ОСОБА_1 та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на все нерухоме майно, що належало ОСОБА_3 - бабі спадкодавця ОСОБА_4 , який прийняв дане спадкове майно, проживаючи разом із спадкодавцем  ( ОСОБА_3 ), однак не встиг оформити нотаріально.
Разом із тим,  постановою  приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2022 року за №11/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі вказаного свідоцтва на все спадкове майно з підстав наявності іншого спадкоємця другої черги як і позивача - ОСОБА_5 , який  подав заяву про прийняття спадщини  у шестимісячний строк  після смерті ОСОБА_4 , та не встигши отримати свідоцтво про право на спадщину помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .  Разом із тим, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я заведено 19 листопада 2021 року спадкову справу №31/2021 щодо його майна, що свідчить про відсутність у позивача прав на все спадкове майно. 
Крім того, підставою для відмови у  видачі свідоцтва про право на  прийняття спадщини зазначено також неподання позивачем у справі необхідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що належало померлій  ОСОБА_3 , відомості про яке зазначено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно : домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке належало їй на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом 15 березня 2007 року, а також земельних ділянок  за вище вказаною адресою, одна площею 0,25 га, кадастровий номер 32222082702:01:010:0022 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,0278 га   кадастровий номер 32222082702:01:010:0022 з цільовим призначенням для ведення особистого  селянського господарства.
У пункті 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Аналогічного змісту викладено і пункти 4.12. та 4.15  Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 в яких зазначено : «свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів;  видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».
Статтею 46 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.
Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.   
Подібний зміст викладений  в пункті 1 та пункті 2  Глави 7 вказаного «Порядку…» зазначено, що відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
З урахуванням викладених вище норм матеріального права та обставин справи, колегія суддів доходить висновку про законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції про правомірність дій  приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Людмили Василівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2022 року за №11/02-14  згідно до якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, яке належало  ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки позивач не подав  нотаріусу всіх необхідних документів  що підтверджують право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, а крім того сам позивач заперечує право іншого спадкоємця ОСОБА_5 , спадкові права після смерті якого на даний час оформлюють спадкоємці останнього, що свідчить про наявність цивільно-правового спору між спадкоємцями однієї черги. 
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.
Таким чином позивач у справі - ОСОБА_1 не позбавлений права на захист порушеного, як він вважає, права на отримання спадкового майна шляхом звернення до суду із позовом до іншого спадкоємця  правонаступників спадкоємця, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , який був спадкоємцем другої черги  після смерті ОСОБА_4 як і позивач у справі.  
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у  задоволенні позову.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2023 року. 
 
Головуючий суддя :                                                                      М.А.Яворський  
          Судді:                                                                                              Т.Ц.Кашперська                                                                                                               В.О.Фінагеєв