ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 серпня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/2616/22
Головуючий у першій інстанції - Циганко М. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1052/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді - Шарапової О.Л.,
суддів -  Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,
при секретарі: Шапко В.М.
Сторони:
позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року.
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу розподілу природного газу в розмірі 3 841,22 грн за період з 01.05.2021 по 30.06.2022 та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (до 11.06.2019 мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації), ОСОБА_1 є споживачем природного газу в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач надає послуги з розподілу природного газу. Відповідач обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу. 
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року позовні вимоги задоволено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до ст.8 ГК України НКРЕКП не являється органом державної влади, а є суб`єктом господарської  діяльності, а тому не може приймати загальнообов`язкові нормативні акти. НКРЕКП утворений всупереч вимогам Конституції України та законам України.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що Прилуцький міськрайонний суд взагалі не мав повноважень здійснювати судочинство, оскільки утворений всупереч вимогам статтей 92, 125 Конституції України та статтей 1,7, 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що дії головуючого у справі підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.353 КК України.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що суд розглянув справу за відсутності документів на підставі яких позивач міг би підтвердити своє право на укладення з відповідачем будь-яких угод щодо надання послуг по транспортуванню природного газу.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що позивачем не доведено законності використання ГТС, що побудовані за кошти громадян і належать територіальній громаді, не надавши в якості доказів жодних документів.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що відповідно до договору дарування частини будинковолодіння від 09.06.2003, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1160114 від 04.08.2003 та довідки комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції Прилуцької міської ради Чернігівської області №024/4-10 ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14,15,11).
Згідно із Заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 01.04.2016 ОСОБА_1 ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 №2498 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою : http://cn.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності: газета «Деснянська правда» від 31.12.2015 №52, приєднався до умов договору розподілу природного газу (а.с.10).
Відповідно до розрахунку за особовим рахунком № НОМЕР_1 по абоненту ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 по 30.06.2022 заборгованість за розподіл (доставку) природного газу становить 3841 грн 22 коп. (а.с.9).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу та роз`яснено заявнику його право на звернення до суду з даною вимогою у спрощеному позовному провадженні (а.с.8).
Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
У пункті 1 частини другої цієї статті Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
За частиною першою статті 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно із частиною першою статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом.
Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Правилами № 2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам № 2500 та іншими нормативно-правовими актами України.
Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ скорочення, що застосовуються у цьому Кодексі, мають такі значення, зокрема, ГРМ - газорозподільна система.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Типового договору № 2498 цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було надано відповідачу послугу з розподілу природного газу через приєднану мережу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», а відповідач підписавши заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) зобов`язався вчасно здійснювати оплату за надані послуги; відповідач є власником вказаного житлового приміщення і користується послугами з розподілу природного газу, що констатує наявність між сторонами у справі договірних правовідносин щодо розподілу природного газу згідно вимог чинного законодавства; відповідач не надав доказів на спростовання розрахунку розміру заборгованості.
З такими висновками суду першої інстанції в цілому погоджується апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги є довільним тлумаченням правових норм,  а тому не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча:                                           Судді: