ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2023 р.                                                                     Справа №921/80/23

м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді                               МАТУЩАКА О.І.
суддів:                                                   СКРИПЧУК О.С.
                                                            ЖЕЛІКА М.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу          Товариства з 
                                                                      обмеженою відповідальністю «Перша чарівна 
                                                                      скриня» 
на рішення                    Господарського суду Тернопільської області від 
                     13.04.2023 (повний текст - 13.04.2023, суддя 
                    Хома С.О.) 
у справі                                                   № 921/80/23
за позовом                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю «СМБ-Плюс», м.Київ
до відповідача                                        Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша чарівна скриня», м.Київ
про                                                             стягнення грошових коштів в сумі 62 931,95 грн

                                                  ВСТАНОВИВ:
          Суть спору.
          В січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СМБ-Плюс» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша чарівна скриня» про стягнення в сумі 62932,95 грн.
          Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.04.2023 у справі №921/80/23 позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша чарівна скриня" 53810,5 грн основного боргу, 3478,57 грн інфляційних втрат, 588,23 грн трьох процентів річних, 2681,66 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.
          Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
          Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає наступні обставини:
          -пунктом 5.2. договору суборенди сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний суборендарем в односторонньому порядку шляхом надсилання (надання) суборендодавцю. В такому випадку, суборендар зобов`язаний повідомити суборендодавця за один місяць до розірвання договору. Договір буде вважатись розірваним з моменту спливу місячного строку з дня відправлення листа;
          -05.07.2022 представник відповідача повідомив представника позивач - Стеціва І.І. про розірвання договору суборенди з 30.07.2022, однак він відмовився приймати таке повідомлення. Стеців І.І. був визначений контактною особою позивача з усіх питань, що стосуються договору суборенди і його дані (ініціали) номер мобільного телефону НОМЕР_1 серед іншого були вказані у реквізитах договору. Тому представник відповідача додатково надіслав вказане повідомлення Стеціву І.І. у застосунок Viber, але відповіді не отримав;
          -06.07.2022 представник відповідача через застосунок Viber надіслав повідомлення про розірвання договору представнику позивача - Аліні Окунь на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який також був вказаний у реквізитах договору, на що отримав відповідь про необхідність підписання такого повідомлення та надіслання на юридичну адресу позивача;
          -07.07.2022 відповідач надіслав письмове повідомлення про розірвання договору суборенди на ім`я Стеціва І.І. , яке ним отримано 13.07.2022;
          -08.07.2022 представник відповідача надіслав лист на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому повідомив про розірвання договору суборенди;
          -21.07.2022 відповідач надіслав позивачу поштою повідомлення про дострокове розірвання договору суборенди за наступною адресою: м.Тернопіль, вул.Поліська, 14, до якого додав акти приймання-передачі приміщення та просив вважати останнім днем суборенди 05.08.2022;
          -22.07.2022 відповідач надіслав повідомлення через застосунок Viber на телефонний номер Стеціва І.І. , проте відповіді не отримав;
          -13.09.2022 відповідач втретє надіслав позивачу повідомлення за вих.№ 252 про дострокове розірвання договору суборенди;
          -13.10.2022 відповідач отримав від позивача рахунок та акт наданих послуг, за якими позивач здійснив часткове нарахування оренди за вересень 2022 року. У зв`язку з цим, 14.10.2022 відповідач надіслав позивачу лист на адресу - м.Тернопіль, вул.Поліська, 14, в якому повідомив про помилку позивача щодо надсилання відповідачу рахунку та акту наданих послуг з вересень, оскільки договір суборенди належить вважати припиненим з 05.08.2023;
-09.12.2022 відповідач надіслав на адресу позивача лист, в якому повідомив про здійснення доплати в сумі 2754,04 грн інфляційних нарахувань за червень 2022 року та в сумі 9400,55 грн орендної плати за п`ять днів серпня 2022 року;
-відповідач намагався повідомити позивача про розірвання договору всіма можливими засобами. При цьому, перевага надавалася тим способам, які були найбільш швидкі та ефективні в умовах триваючої повномасштабної агресії російської федерації про України;
-позивач діяв недобросовісно шляхом зловживання правом на надання відповіді щодо розірвання договору суборенди, бездіяльності щодо розірвання договору суборенди при усвідомленні того, що сторона виявила такий намір та умисному створенні штучних умов для подальшого нарахування орендної плати за приміщення, яке вже не використовувалося відповідачем, про що було відомо позивачу;
-відповідач вважає, що позовні вимоги щодо стягнення орендної плати за липень 2022 року та 14 днів вересня 2022 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги відповідача, подав відзив на апеляційну скаргу та просив залишити оскаржуване рішення без змін. Зазначив, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є стягнення в сумі 62931,95 грн, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2022 справу №921/80/23  призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
В період з 17.07.2023 по 31.07.2023 головуючий суддя Матущак О.І. та в період з 31.07.2023 по 11.08.2023 суддя Желік М.Б. перебували у відпустці.
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.
Фактичні обставини справи.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 22.03.2022 між ТОВ "СМБ-Плюс" (суборендодавець) та ТОВ "Перша Чарівна Скриня" (суборендар) укладено договір суборенди нежитлових приміщень від 22.03.2022, згідно з яким суборендодавець передає в тимчасове платне володіння і користування (суборенду), а суборендар приймає об`єкт суборенди що розташований за адресою, 46010, Україна, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14 (надалі - об`єкт оренди): складське приміщення площею 500 м2 по 72,00 грн/м2 з ПДВ; офісне приміщення площею 19,8м2 по 126, 26 грн/м2 з ПДВ.
Згідно п. 1.3. договору про передачу об`єкта суборендареві складається акт приймання-передачі.
Згідно п. 1.4. договору після припинення або розірвання даного договору об`єкт суборенди повертається суборендодавцю в тому стані, в якому його отримано.
Відповідно до п. 1.9. договору термін суборенди (термін дії договору) встановлюється з « 22» березня 2022 р. по « 21» березня» 2023 р.
Згідно з п. 2.1. та п.2.1.1 договору суборендодавець зобов`язується передати об`єкт, а суборендар зобов`язаний прийняти об`єкт за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.2.2.4 суборендар зобов`язується самостійно з наданням суборендодавцем рахунків на оплату (актів тощо) вчасно і повно сплачувати визначену договором орендну плату та здійснювати платежі, передбачені п.п.3.1 та 3.2 цього договору, згідно виставлених рахунків.
Згідно п.2.2.15 суборендар зобов`язується на день закінчення терміну суборенди у відповідності із застереженнями цього договору, а також у випадку дострокового розірвання цього договору, звільнити об`єкт суборенди та повернути його суборендарю шляхом складання та підписання відповідного акта представниками сторін.
Відповідно до п.3.1 договору суборендар сплачує суборендодавцю орендну плату за користування об`єктом суборенди. Загалом орендна плата за місяць користування становить суму 38500, 00 грн з ПДВ. До орендної плати не включаються платежі за обслуговування, комунальні платежі, платежі за користування телефоном (за наявності), електроенергією, платежі за опалення, вивіз твердих побутових відходів, водокористування, водовідведення, часткова компенсація вартості утримання сторожа по забезпеченню порядку на території, де знаходиться об`єкт суборенди, плата за нічну стоянку автомобілів (за наявності) на території суборендодавця і т.п., які відшкодовуються самостійно суборендарем окремо від орендної плати згідно виставлених суборендодавцем рахунків.
Відповідно до п.3.2. договору суборендар зобов`язується сплатити суборендодавцю орендну плату до п`ятого числа поточного місяця. При цьому, орендна плата за перший та останній місяці суборенди сплачується в день підписання акту приймання-передачі суборендарю об`єкта суборенди. Суборендар відшкодовує суборендодавцю інші платежі передбачені п.п.3.1 та 3.2 цього договору протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту виставлення рахунку.
Згідно з п.3.3 договору розмір орендної плати на протязі дії цього договору може бути переглянутий сторонами за взаємною згодою, а також змінений суборендодавцем в односторонньому порядку не більше як чотири рази на рік. Орендна плата підлягає щомісячному індексуванню на величину офіційно встановленого індексу інфляції.
Відповідно до п.п.3.5 - 3.7. договору у випадку закінчення (припинення) у тому числі достроково, строку дії цього договору, орендна плата сплачується суборендарем за весь період фактичного користування об`єктом суборенди, включаючи день його повернення. Суборендар починає нараховувати і вносити орендну плату з дня підписання цього Договору суборенди. Орендна плата нараховується до дня припинення відносин за цим договором. Сторони зобов`язані звірити стан розрахунків за цим договором і провести остаточні платежі протягом 3-х (трьох) календарних дні після підписання представниками Суборендаря та Суборендодавця акта про повернення Об`єкта суборенди Суборендодавцю.
Пунктом 4.4 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати орендних, комунальних та інших платежів, передбачених цим договором, суборендар сплачує суборендодавцю штраф в розмірі 1000,00 грн., за кожен окремий випадок порушення, протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту вчинення порушення.
Пунктом 5.1. договору визначено, що цей договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін шляхом складання у письмовій формі угоди про розірвання цього договору.
Пунктом 5.2. договору визначено, що договір може бути припинений суборендарем в односторонньому порядку шляхом надсилання (надання) листа суборендодавцю. В такому випадку, суборендар зобов`язаний повідомити суборендодавця за один місяць до розірвання договору. Договір буде вважатися розірваним з моменту спливу місячного строку з дня відправлення листа.
Згідно п.5.3 договору в разі надходження листа однієї із сторін про небажання продовжувати відносини за цим договором, суборендар на день закінчення терміну суборенди повинен звільнити орендоване майно та повернути його суборендодавцю шляхом підписання відповідного акта приймання-передачі.
Відповідно до п.5.5 договору, договір може бути припинений в односторонньому порядку у випадку, визначеному в цьому Договорі, а також у випадках передбачених чинним законодавством України
Відповідно до п. 5.6 договору у випадку припинення дії даного договору суборендар зобов`язаний протягом трьох днів повернути об`єкт суборендодавцю за актом приймання-передачі.
Згідно п.8.4 договору усі додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (за наявності).
Згідно п.8.10 договору даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Вищевказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін.
Матеріалами справи підтверджується, що за актом приймання-передачі приміщення від 22.03.2022 , який є додатком № 1 до договору суборенди нежитлового приміщення від 22.03.2022 ТОВ "СМБ-Плюс" передало, а ТОВ "Перша чарівна скриня" прийняло в суборенду нежитлове приміщення, що розташовано за адресою, 46010, Україна, м. Тернопіль, вул.Поліська, 14, а саме складське приміщення площею 500 м2 та офісне приміщення площею 19,8 м2.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що на виконання умов вищевказаного договору, згідно виставлених позивачем рахунків від 22.03.2022 №152, від 01.04.2022 № 178, від 02.05.2022 №232, від 01.06.2022 № 283, від 01.07.2022 № 328, від 01.08.2022 №402, від 01.092022 №429 відповідач платіжними інструкціями від 25.003.2022 № 1687, від 13.04.2022 №1846, від 17.05.2022 № 163, від 07.06.2022 №441, від 13.12.2022№4210, від 13.12.2022 №4209 перерахував рахунок позивача частину орендної плати разом з комунальними платежами на суму 77000,00 грн, 10266,66 грн, 39211,70 грн, 39211,51 грн, 2754,04 грн, 9400,55 грн (всього на загальну суму - 177 844,46 грн, куди входить орендна плата за період з 22.03.2022 по 30.06.2022, частково з 01 по 05 липня 2022, з 21.02.2022 по 21.03.2023 та комунальні платежі за період з 22.03.2022 по 31.05.2022), після чого відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за вказаним договором в односторонньому порядку.
Крім того, позивач зазначав, що відповідач належним чином не повідомив за один місяць про свій намір розірвати в односторонньому порядку, укладений 22.03.2022 договір суборенди нежитлового приміщення та в порушення умов, визначених п.п. 2.2.15, 5.6 договору, ні офісного приміщення площею 19,8 кв.м., ні складського приміщення площею 500 кв.м. за актом приймання-передачі об`єкта оренди, відповідач позивачу не повернув на момент заявлення позову до суду.
Позивач зазначив, що лише 21 липня та 13 вересня 2022 року, відповідач звернувся із листами про намір розірвати в односторонньому порядку Договір суборенди нежитлового приміщення від 22.03.2022, а саме з 05 серпня 2022 року. Пропозицію позивача скерувати свого представника для документального оформлення повернення орендованих приміщень, залишив поза увагою. Акт приймання-передачі об`єкту суборенди, який є єдиним доказом того, що відповідач дійсно повернув об`єкт суборенди Позивачу в належному стані не складено по даний час. Разом з тим, 12 вересня 2022 року відповідач надіслав на адресу позивача ключі від взятих в суборенду нежитлових приміщень, які отримано позивачем 14 вересня 2022 року.
Наведені обставини і сталі підставою позову у даній справі.
Оцінка суду.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а вислу норм ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 774 ЦК України  до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
Нормами ст. 765 ЦК України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.
Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Приписами ч. 1  ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Отже, за наслідками укладення договору оренди має місце передача однією особою (наймодавцем) майна у тимчасове користування іншій особі (наймачу) за плату на певний строк, що визначений сторонами такого договору.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 22.03.2022 позивач передав відповідачу в суборенду саме складське приміщення площею 500 м.кв., офісне приміщення площею 19,8м.кв., які розташовані за адресою: 46010, Україна, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14 та разом становлять об`єкт суборенди згідно умов договору, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі.
Матеріалами справи підтверджується та встановлено судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, що відповідач листом від 21.07.2022 повідомив позивача, що у зв`язку з складною економічною ситуацією та запровадженням воєнного стану в Україні Товариство втратило господарську необхідність у використанні орендованого приміщення. У зв`язку із чим відповідач, шляхом надсилання поштою на юридичну та фактичну адресу відповідача  рекомендованих листів повідомлення про дострокове розірвання договору суборенди в односторонньому порядку, просив підписати акт приймання-передачі (повернення) приміщення в двох екземплярах та надіслати на адресу відповідача і вважати останнім днем оренди по договору 05 серпня 2022 року та зарахувати оплату за суборенду за липень 2022 року за рахунок оплаченого останнього місяця суборенди.
          При цьому, із змісту зазначеного листа від 21.07.2022 вбачається, що відповідач звертався із вказаним листом до позивача про намір розірвати в односторонньому порядку договір з 05 серпня 2022 року.
Аналогічні вимоги відповідача містить лист відповідача за вих.№252 від 13.09.2022.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги, що відповідач в порядку визначеному умовами договору повідомив позивача про розірвання договору, оскільки пунктом 5.2. договору визначено, що договір може бути припинений суборендарем в односторонньому порядку шляхом надсилання (надання) листа суборендодавцю. В такому випадку, суборендар зобов`язаний повідомити суборендодавця за один місяць до розірвання договору. Договір буде вважатися розірваним з моменту спливу місячного строку з дня відправлення листа.
Водночас, доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що він використав всі можливі засоби для повідомлення позивача про розірвання договору з 05.08.2022 наведеного не спростовують, оскільки зміст положень вищевказаного пункту 5.2. договору є чітким та не потребує спеціального тлумачення, адже для реалізації зазначеного права на дострокове розірвання договору при описаних умовах, достатнім є надсилання позивачу листа відповідного змісту на його юридичну адресу, яка була зазначена у реквізитах договору.           Відтак, необгрунтованими та не мають значення для правильного вирішення цієї справи покликання апелянта на повідомлення, які були надіслані ним на телефонні номери чи електронні адреси, адже в даному випадку значення має факт та дата надсилання листа позивачу відповідного листа, з якої повинна обчислюватись дата розірвання договору. 
Скаржник не довів та не надав докази, що сторони погодили інший порядок розірвання договору суборенди з ініціативи суборендаря, а тому відсутні підстави стверджувати про припинення договору з 05.08.2022.
Крім того, судова колегія звертає увагу, що в актах приймання-передачі (повернення) приміщення, які надіслані відповідачем позивачу разом із вищевказаними листами та додані позивачем до позовної заяви зазначено, що відповідач повертає лише складське приміщення площею 500 м.кв. за адресою: 46010, м.Тернопіль, вул.Поліська, 14, а згідно з умовами договору та акту-приймання передачі об`єкта суборенди від 22.03.2022 позивач передав відповідачу в суборенду складське приміщення площею 500 м.кв., а також офісне приміщення площею 19,8м.кв., які розташовані за адресою: 46010, Україна, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14 та разом становлять об`єкт суборенди.
За таких обставин, судова колегія погоджується з твердженням позивача, що навіть після надсилання відповідачем листів від 21.07.2022, від 13.09.2022, що відсутні належні докази зокрема, акт приймання-передачі об`єкти суборенди, про повернення позивачу об`єкту суборенди, до складу якого входить складське приміщення площею 500 м.кв. та офісне приміщення площею 19,8м.кв. за вказаною адресою.
Разом з тим, п. 3.5 договору передбачає, що у випадку закінчення (припинення) у тому числі достроково, строку дії цього договору, орендна плата сплачується суборендарем за весь період фактичного користування об`єктом суборенди, включаючи день його повернення.
Отже, закінчення строку дії договору не звільняє суборендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та комунальними платежами та іншими платежами, що вірно встановлено судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. При цьому, позивач підтвердив, що 14.09.2022 отримав від відповідача ключі від взятих в суборенду нежитлових приміщень, які були надіслані відповідачем поштою.
Таким чином, судова колегія вважає вірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення орендної плати та інших платежів за весь період фактичного користування об`єктом суборенди, включаючи день його повернення (14 вересня 2022 року) у загальній сумі 53 810,50 грн, виходячи з умов договору та дійсних обставин справи. При цьому, апелянтом не спростовано правильність нарахування орендної плати у вказаному розмірі та за період визначений у позовній заяві, оскільки заборгованість з орендної плати нарахована позивачем з урахуванням здійснених відповідачем оплат на виконання умов договору.
Крім того, з огляду на приписи ч.2 ст.625 ЦК України, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3478,57 грн та 3% річних у розмірі 642,88 грн.
При цьому, судова колегія зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки такий підтверджується документальними доказами та відповідає дійсним обставинам справи. 
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи зазначене, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає залишенню за апелянтом.
          Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша чарівна скриня» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.04.2023 у справі №921/80/23 - без змін.
2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.
Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                          М.Б. ЖЕЛІК

                                                                                          О.С. СКРИПЧУК