П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 814/725/16	

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                             суддів - Джабурії О.В.,
                                                   - Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом акціонерного товариства «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

18 квітня 2016 року акціонерне товариство «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати  протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 06.04.2016 № 0000214100, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних до позивача застосовано штраф у розмірі 8 078 388,48 грн.
В обґрунтування позовних вимог АТ «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» зазначило, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки недотримання строків реєстрації податкових накладних ним було допущено з вини відповідача, який в порушення норм Податкового кодексу України і Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, автоматично не збільшив реєстраційну суму позивача шляхом збільшення показника «Загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку». Відповідно, протиправні дії податкового органу, які призвели до порушення платником податків строків реєстрації податкових накладних, є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідач, правонаступником якого внаслідок зміни організаційно-правової форми є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі, заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що при проведенні камеральної перевірки з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено порушення позивачем статті 120-1 ПК України. Відповідач наголосив, що чинним законодавством не передбачено жодних випадків, які б звільняли платника податків від обов`язку реєстрації податкових накладних у ЄРПН у встановлений законодавством термін, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019, позовну заяву задоволено, ППР від 06.04.2016 № 0000214100 визнано протиправним та скасовано.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у позивача не було можливості вчасно зареєструвати податкові накладні, виписані в листопаді 2015 року та в січні 2016 року, внаслідок неправомірної бездіяльності Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України, яка виразилась у  неперерахуванні на електронний рахунок позивача в СЕА ПДВ грошових коштів у сумі 64226 273,68 грн за рахунок субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам, що встановлено рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва у справах № 826/5840/16 та № 826/9427/16.
Постановою Верховного Суду від 13.12.2021 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд зазначив, що невиконання/неналежне виконання державою своїх обов`язків не є безумовною підставою для звільнення платника податків від юридичної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Платник податків може звільнятися від відповідальності за порушення податкового законодавства, якщо такі порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з протиправними діями (бездіяльністю) державних органів, що позбавили його можливості діяти у законний спосіб. Стосовно цієї адміністративної справи, то про такий причинний зв`язок між не реєстрацією позивачем податкових накладних у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК строк та не поповненням рахунку позивача в СЕА ПДВ на вище зазначені суми міг би свідчити факт, що станом на дату, на яку припадав граничний строк реєстрації податкової накладної, в разі б виконання органами ДФС та ДКС обов`язку щодо поповнення рахунку позивача в СЕА ПДВ, реєстраційний ліміт був би достатнім для реєстрації податкової накладної. Навпаки, про відсутність прямого причинного зв`язку між не реєстрацією позивачем податкових накладних та не поповненням його рахунку в СЕА ПДВ може свідчити, зокрема, те, що, навіть у разі вчасного збільшення реєстраційного ліміту позивача в СЕА ПДВ, товариство не мало б змоги зареєструвати податкові накладні у визначений пунктом 201.10 статті 201 ПК строк.
Верховний Суд зазначив, що встановлення вказаних вище обставини (щодо наявності прямого причинного зв`язку) має істотне значення для правильного вирішення спору у цій справі, оскільки від їх встановлення залежить висновок щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення товариства від відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних з огляду на не поповнення його рахунку в СЕА ПДВ на вище зазначені суми. Суди попередніх інстанцій, однак, ці обставини не встановили, не з`ясували, чи відповідала сума ПДВ в податкових накладних сумі поповнення рахунку позивача в СЕА ПДВ, яку б органи ДФС та ДКС повинні були зарахувати на дату граничного строку реєстрації цих податкових накладних. Без встановлення зазначених обставин висновок про протиправність податкового повідомлення-рішення від 06.04.2016 № 0000214100 є передчасним.
При повторному розгляді справи судом першої інстанції, а саме: рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року позовну заяву АТ «Миколаївобленерго» задоволено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Південне міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судом не надано належної оцінки доводам відповідача. Зокрема, апелянт зазначає, що чинним законодавством не передбачено жодних випадків, які б звільняли платника податків від обов`язку реєстрації у ЄРПН виданих податкових накладних та/або розрахунків коригування у встановлений законодавством термін.  
Апелянт також зазначив, що АТ «Миколаївобленерго» не направляло на реєстрацію податкові накладні відповідно до встановлених пунктом  201.10 статті 201 ПК  граничних термінів реєстрації, а також навів доводи, що у позивача була    можливість поповнення рахунку у СЕА ПДВ іншими способами, передбаченими законодавством, зокрема за рахунок оборотних коштів і що позивач не надав доказів на підтвердження того, що поповнення його рахунку в СЕА ПДВ шляхом зарахування субвенцій у сумі 18    202    959,85 грн вплинуло б на можливість вчасно зареєструвати податкові накладні, загальна сума ПДВ за якими є більшою зазначеної суми коштів.  
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступні обставини.
23 березня 2016 року СДПІ з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального ГУ ДФС проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПАТ «Миколаївобленерго» (ЄДРПОУ  23399393) за січень 2016 року, у т.ч. перевірки дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складено акт № 25/28-08-41/23399393 (т.1 а.с.68-69).
Актом перевірки встановлено, що в порушення п.201.10 ст.201 ПК України позивачем несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 40  311 883,10 грн, у т.ч.:
- з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 705,44 грн;
- з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 40 150 353,61 грн;
- з порушенням терміну реєстрації від 31до 60 календарного дня і більше на суму ПДВ 160 824,05 грн.
За результатами перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000214100 від 06.04.2016, яким до позивача за порушення ст. 120-1 ПК України  застосовано штраф 8 078 388,48 грн, у зв`язку із встановленням порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.          Вважаючи податкове повідомлення – рішення № 0000214100 від 06.04.2016  протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, при новому розгляді справи, суд першої інстанції виходив з того, що загальна сума ПДВ за податковими накладними, граничний строк реєстрації яких припадав на грудень 2015 року і яких стосується спір, була меншою, ніж сума, на зарахування якої в рахунку СЕА позивач мав право. Наведене свідчить про те, що позивач несвоєчасно зареєстрував в ЄРПН податкові накладні, виписані з 05.11.2015 по 31.11.2015, на загальну суму ПДВ 19 741 782,93 грн внаслідок неналежного виконання державою в особі Державної казначейської служби України і Державної фіскальної служби України обов`язку щодо збільшення показника Поп.Рах електронного рахунку позивача у СЕА ПДВ на загальну суму 20 852 699,20 гривні. Відсутність вини позивача щодо несвоєчасної реєстрації відповідних податкових накладних, а також наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю суб`єктів владних повноважень щодо незбільшення показника Поп.Рах електронного рахунку позивача у СЕА ПДВ та несвоєчасною реєстрацією позивачем в ЄРПН податкових накладних, є безумовними підставами для звільнення платника податків від юридичної відповідальності.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.
Відповідно до пункту  201.1 статті 201 ПК  (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом  201.10 статті 201 ПК  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом  120-1.1 статті 120-1 ПК  передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених  статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей  192  та  201  цього  Кодексу  покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів.
Згідно з абзацом другим пункту  200-1.3 статті 200-1 ПК  в редакції  Закону №71-VIII від 28.12.2014, чинному до 01.01.2016, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - Sперевищ.
Ця ж формула зберіглася і в редакції  Закону № 909-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності з 01.01.2016.
Абзацом шостим пункту 200-1.3 в редакції  Закону № 643-VIII від 16.07.2015  та  Закону № 909-VIII від 24.12.2015  встановлено, що ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до  статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200 1.2 цієї статті.
У разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.
Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України (абзаци одинадцятий, дванадцятий пункту 200-1.3 статті 200-1 в редакції  Закону № 909-VIII від 24.12.2015).
Законом України від 16.07.2015 №643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість»  внесені зміни до пункту 200-1.4 статті 200-1, згідно з якими на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ платника зараховуються, серед іншого, кошти з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.
Судом віро встановлено, що на виконання  Закону України «Про Державний бюджет України», постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №375 «Питання погашення у 2015 заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалась населенню»  та на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків від 16.07.2015, 06.08.2015, 10.12.2015 між Головним управлінням ДКС України в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської ОДА, Управлінням ЖКГ Миколаївської ОДА, структурними підрозділами з питань фінансів і житлово-комунального господарства місцевих органів влади Миколаївської області, комунальними підприємствами, які надають  житлово-комунальні послуги, та ПАТ «Миколаївобленерго» (т.1 а.с.75-155), позивач платіжними дорученнями від 07.08.2015, 20.08.2015 та 1.12.2015 сплатив грошові кошти в загальній сумі 64  226 273,68 грн на розрахунковий рахунок Головного управління ДКС України в Одеській області за призначеннями платежів погашення заборгованості з ПДВ згідно зі статтею 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375 (т.1 а.с.156-163).
Операції з переведення вищевказаних коштів проведені банком 31.07.2015, 20.08.2015 і 28.12.2015 відповідно.
Однак, кошти у загальній сумі 64  226 273,68 грн не були зараховані на рахунок позивача в СЕА ПДВ, у тому числі станом на час проведення перевірки, за результатами якої на позивача накладено штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.
Рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва вищезазначені дії суб`єктів владних повноважень визнанні протиправними та зобов`язано Державну казначейську службу України забезпечити автоматичне збільшення суми у СЕА ПДВ на відповідні суми шляхом зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ позивача, а Державну фіскальну службу України  збільшити показник Поп.Рах у СЕА ПДВ на суму, на яку АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН, відобразивши відповідне збільшення у витягу з СЕА ПДВ, а саме рішеннями:
від 29.03.2018 у справі № 826/3658/16 (а.с. 1-7, том 7) на суму 2 649 739,35 грн;
від 10.10.2018 у справі № 826/5840/16 (а.с. 2-14, том 2) на суму 18 202 959,85 грн;
від 08.11.2018 у справі № 826/9427/16 (а.с. 16-27, том 7) на суму 43 373 574,48 грн.
Державна податкова служба України повністю виконала рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2018 у справі № 826/3658/16, від 10.10.2018 у справі № 826/5840/16 і від 08.11.2018 № 826/9427/16 лише 07.07.2021, що підтверджується службовою запискою головного бухгалтера позивача від 08.07.2021 № 03/269 (а.с. 4, том 6) і витягами в розрізі операцій з Системи електронного адміністрування ПДВ за 17.05.2017 і за 07.07.2021 (а.с. 5-6, том 6).
Тобто, станом на 31.12.2015 і 23.03.2016 показник Поп.Рах позивача у СЕА ПДВ не був збільшений на загальну суму 64226273,68 грн, на яку АТ «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» мало право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН, внаслідок протиправної бездіяльності Державної фіскальної служби України, правонаступником якої є Державна податкова служба України.
Судова колегія враховує, що відповідно до розрахунку штрафних санкцій до ППР від 06.04.2016 № 0000214100 (а.с. 13-66, том 1) і розрахунку штрафних санкцій, доданих відповідачем до клопотання від 31.01.2023 № 432/34-00-05 (а.с.  5-111, том 5), позивач несвоєчасно зареєстровав податкові накладні в ЄРПН на загальну суму ПДВ 40  311 883,10 грн, з яких з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 705,44 грн, з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 40  150 353,61 грн і з порушенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарного дня на суму ПДВ 160 824,05 гривні.
Вищенаведений факт позивачем не заперечується.
Отже, у діях позивача наявний складу правопорушення, за який передбачена відповідальність пунктом  120-1.1 статті 120-1 ПК.
Відповідно до пункту  109.1 статті 109 ПК  податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У визначенні податкового правопорушення законодавець прямо не зазначає про необхідність встановлення вини у діях платника податків.
Разом з тим, суд вірно послався на практику Верховного Суду, відповідно до якої вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.
Також стала практика ЄСПЛ свідчить про те, що органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно. Крім того, як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.
Невиконання/неналежне виконання державою своїх обов`язків, не є безумовною підставою для звільнення платника податків від юридичної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Платник податків може звільнятися від відповідальності за порушення податкового законодавства, якщо такі порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з протиправними діями (бездіяльністю) державних органів, що позбавили його можливості діяти у законний спосіб.
Надіючи оцінку обставинам справи щодо наявності причинного зв`язку між нереєстрацією позивачем податкових накладних у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК строк та не поповненням рахунку позивача в СЕА ПДВ на відповідні суми, судова колегія погоджується з висновком суду про його наявність.
Так, розрахунком штрафних санкцій до ППР від 06.04.2016 № 0000214100 засвідчено факт реєстрації позивачем:
-  14.01.2016 податкових накладних, виписаних з 05.11.2015 по 31.11.2015, 
-  21.01.2016, виписаних 05.01.2016, 
-  22.01.2016,  виписаних 06.01.2016, 
-  16.03.2016,  виписаних з 20.01.2016 по 31.01.2016.
Відповідно до розрахунку загальної суми ПДВ за податковими накладними, граничний строк реєстрації яких припав на грудень 2016 та які зазначені в розрахунку штрафних санкцій до ППР від 06.04.2016 № 0000214100 (дата виписки податкових накладних до 30.11.2015 включно) (а.с. 8-285, том 6), загальна сума ПДВ за податковими накладними, граничний строк реєстрації яких припадав на грудень, і які були зареєстровані в ЄРПН 14.01.2016, складає  19  741 782,93  гривні.
Натомість сума, на зарахування якої в рахунку СЕА позивач мав право відповідно до платіжних доручень від 31.07.2015 становить 2 649 739,35 грн, від 07.08.2015 і від 20.08.2015  – 18  202 959,85 грн, всього  20852699,20  гривні.
Тобто, загальна сума ПДВ за податковими накладними, граничний строк реєстрації яких припадав на грудень, і яких стосується спір, була меншою, ніж сума, на зарахування якої в рахунку СЕА позивач мав право.
З розрахунку штрафних санкцій до ППР від 06.04.2016 № 0000214100 вбачається, що з 05.01.2016 по 31.01.2016 позивач виписав податкові накладні на загальну суму 20  570 100,17 гривень.
Станом на 15.02.2016 (граничний термін реєстрації податкових накладних, виписаних до 31.01.2016) загальна сума податкових накладних, виписаних позивачем з 05.11.2015 по 31.01.2016, і які не були ним своєчасно зареєстровані в ЄРПН становила 40  311 883,10 гривні.
Отже, у разі своєчасного збільшення ДФС показника Поп.Рах електронного рахунку позивача у СЕА ПДВ на суму 64  226 273,68 грн, позивач мав би можливість зареєструвати в ЄРПН усі податкові накладні, що вказані в Розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06.04.2016 № 0000214100 (а.с. 13-66, том 1), на загальну суму 40  311 883,10 гривні.
Тобто,           між вказаним незбільшенням Державною фіскальною службою України показника Поп.Рах електронного рахунку позивача у СЕА ПДВ та несвоєчасною реєстрацією позивачем податкових накладних в ЄРПН існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Судова колегія вважає вірним висновок суду про відсутність вини позивача щодо несвоєчасної реєстрації відповідних податкових накладних, а також про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю суб`єктів владних повноважень щодо незбільшення показника Поп.Рах електронного рахунку позивача у СЕА ПДВ та несвоєчасною реєстрацією позивачем в ЄРПН податкових накладних, що є безумовними підставами для звільнення платника податків від юридичної відповідальності.
Враховуючи, що позивач мав законні очікування на надходження значної суми на електронний рахунок у СЕА, яка є більшою, ніж сума ПДВ за несвоєчасно зареєстрованими податковими накладними, доводи апелянта, що у позивача була    можливість поповнення рахунку у СЕА ПДВ іншими передбаченими законодавством способами, на думку судової колегії, є неспроможними.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328,329 КАС України, колегія суддів
                                        П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                       О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                К.В.Кравченко