ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року	Львів	Справа № 260/2655/21 пров. № А/857/6149/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                      Затолочного В.С., Качмара В.Я.,
за участі секретаря судового засідання –                    Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року (суддя – Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, повний текст рішення складено 23 лютого 2023 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування постанови,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у червні 2021 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці в якому просила скасувати Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.06.2021 №000973-ТД-ФС-13 (далі – Постанова). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.06.2021 на адресу позивача надійшла Постанова, за підписом першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І. Згідно змісту вищевказаної постанови вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 60 тис. грн.. Так, оскаржувану Постанову позивач вважає такою, що підлягає скасуванню в частині, що стосується порушень трудового законодавства та накладених на позивача штрафних санкцій, оскільки не відповідає чинному законодавству так, як порушена процедура винесення такої постанови та допущено вихід відповідача за межі наданих йому повноважень.
          Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана Постанова не містить жодного допустимого і належного доказу, що позивачем допущено порушення трудового законодавства і що ОСОБА_2 виконувала якусь трудову функцію на умовах трудового договору для ФОП ОСОБА_1 . Вважає, що відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень. Вказує, що не відповідає оскаржувана Постанова і вимогам закону в частині підстав для застосування фінансових санкцій, порушено порядок частини 8 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України).
Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
          
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 13.04.2021 головними державними ревізорами - інспекторами Головного управління ДПС у Закарпатській області Мошак В.І., ОСОБА_3 , Свидою В.В., Варваринець С.А. та Мошков А.В. проведено фактичні перевірки у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрі знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у яких здійснює свою господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_1 
17.05.2021 матеріали фактичних перевірок ФОП ОСОБА_1 , для реагування та вжиття відповідних заходів, надійшли до Управління Держпраці у Закарпатській області з Головного управління ДПС у Закарпатській області супровідним листом №4870/5/07-16-07-10 від 14.05.2021.
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_1 до перевірки не представлено договір про трудові відносини ФОП ОСОБА_1 з найманим працівником   ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра проживає у АДРЕСА_3 , яка працює на посаді адміністратора магазину. Також до перевірки не представлено повідомлення органу ДПС про прийняття на роботу працівника. Згідно баз даних «АІС Податковий блок», станом на 13.04.2021 року не було подано повідомлення про прийнятті на роботу працівника.
Зазначений акт (довідку) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року підписала представник за довіреністю Сірко Олена Іванівна.
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , встановлено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та без відповідного повідомлення, а саме до кінця перевірки не представлено трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (продавець), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_4 .
Зазначений акт (довідку) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року підписала представник за довіреністю Сірко Олена Іванівна.
Оскаржувана Постанова, винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком В.І., винесена на підставі Актів фактичної перевірки Головного управління ДФС у Закарпатській області від 22 квітня 2021 року за №000967 та №000973, виданих за результатами проведеної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Згідно змісту оскаржуваної Постанови, ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи продавця ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, а відтак до ФОП ОСОБА_1 застосовується відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. Відтак, на позивача накладено штраф у розмірі 60000 грн.
Не погоджуючись з вказаною Постановою, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Постанова винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм “Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013№509 (далі – Порядок №509), та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, а отже є законною і скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (на момент виникнення спірних правовідносин), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці (на момент виникнення спірних правовідносин), що їй підпорядковується, згідно Положення про Управління Держпраці, затверджене наказом Держпраці від 03 серпня 2018 року № 84 у новій редакції.
Згідно з підпунктом 5 пункту 4 “Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області”, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 27 березня 2015 року №340 (далі - Положення) Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань:
«5) здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
50) накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці».
Відповідно вимог частини четвертої статті 265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823.
Відповідно до абзацу 7 пункту 2 Порядку №509, штрафи накладаються, в тому числі, на підставі акта перевірки ДПС, її з територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, без проведення інспекційного відвідування.
У пункті 1 та 2 Порядку №509 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Окрім того, відповідно до статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Управління Держпраці здійснює діяльність у сфері контролю за додержанням законодавства про працю у відповідності до вимог “Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, яка набрала чинності 30 серпня 2020 року (далі – Порядок №823).
У Порядку №823 відсутня така підстава для проведення інспекційного відвідування, як акт перевірки ДПС, яким зафіксовано допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.
Слід зазначити, що до 30 серпня 2019 року Акт фактичної перевірки ДПС слугував тільки підставою для призначення і проведення відповідним територіальним органом Держпраці заходів державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування.
Слід звернути увагу, що 21 серпня 2019 року були внесені постановою Кабінету Міністрів України за №823зміни до Порядку №509.
Відповідно до абзацу 7 пункту 2 Порядку №509 «штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю».
Тобто після внесення змін до Порядку №509 будь-який Акт перевірки (не тільки документальної, а й фактичної) є самостійною підставою для накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Держпраці.
Аналогічні правові позиції висловлені Верховним судом в постановах від 21 квітня 2021 року у справі №260/586/20 та від 28 січня 2021 року у справі №380/1116/20.
А тому суперечить чинному законодавству твердження апелянта про те, що штраф можна було накласти лише після проведення відповідачем інспекційного відвідування, і що такий штраф може накласти тільки центральний орган виконавчої влади.
Таким чином, як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів та чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, оскаржувана Постанова винесена законно, на підставі Актів фактичної перевірки Головного Управління ДФС у Закарпатській області від 22 квітня 2021 року за №000967 та №000973, виданих за результатами проведеної перевірки суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 та уповноваженою на те посадовою особою - першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області.
Як вбачається з матеріалів справи, перевірка у ФОП ОСОБА_1 була здійснена посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області.
Державна податкова служба у своїй роботі керується нормами Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У пункті 80.6 статті 80 ПК України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносим, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату прані працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).
Таким чином, посадові особи Головного управління ДПС у Закарпатській області при здійсненні перевірки у ФОП ОСОБА_1 діяли відповідно до вимог ПК України, тобто в межах своїх повноважень.
Згідно з матеріалами справи,13.04.2021 головними державними ревізорами - інспекторами Головного управління ДПС у Закарпатській області Мошак В.І., ОСОБА_3 , Свидою В.В., Варваринець С.А. та Мошков А.В. проведено фактичні перевірки у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрі знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у яких здійснює свою господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_1 
17.05.2021 матеріали фактичних перевірок ФОП ОСОБА_1 , для реагування та вжиття відповідних заходів, надійшли до Управління Держпраці у Закарпатській області з Головного управління ДПС у Закарпатській області супровідним листом №4870/5/07-16-07-10 від 14.05.2021.
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_1 до перевірки не представлено договір про трудові відносини ФОП ОСОБА_1 з найманим працівником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра проживає у АДРЕСА_3 , яка працює на посаді адміністратора магазину. Також до перевірки не представлено повідомлення органу ДПС про прийняття на роботу працівника. Згідно баз даних «АІС Податковий блок», станом на 13.04.2021 року не було подано повідомлення про прийнятті на роботу працівника.
Зазначений акт (довідку) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року підписала представник за довіреністю Сірко Олена Іванівна.
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , встановлено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та без відповідного повідомлення, а саме до кінця перевірки не представлено трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (продавець), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_4 .
Зазначений акт (довідку) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року підписала представник за довіреністю Сірко Олена Іванівна.
Стосовно накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Штраф на позивача накладено відповідно до Порядку № 509.
Відповідно до пункту 2 Порядку №509, штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники.
Оскаржувана Постанова винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком В.І., а отже визначеною Порядком уповноваженою посадовою особою.
Відповідно до абзацу 7 пункту 2 Порядку №509, підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є акт перевірки ДПС, її територіального органу у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Таким чином апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції в тому, що Постанова, винесена на підставі Актів фактичної перевірки Головного управління ДФС у Закарпатській області від 22 квітня 2021 року за №000967 та №000973, виданих за результатами проведеної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що відповідає пункту 2 Порядку №509.
Відповідно до пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку (акта перевірки ДПСУ її територіального органу у ході якої виявлені порушення законодавства про працю).
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку (акт перевірки ДПС, її територіального органу у ході якої виявлені порушення законодавства про працю), уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Згідно з матеріалами справи, Листом Управління № 07-04/3672 від 19 травня 2021 року, відповідно до вимог абзацу 2 пункту 3 Порядку №509, ФОП ОСОБА_1 повідомлено про отримання документів та про дату розгляду справи про накладення штрафу, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Також матеріалами справи підтверджується, що 27 травня 2021 року за участі представника ФОП ОСОБА_1 за довіреністю Пересоляка О.С., розпочато розгляд справи за матеріалами Головного Управління ДПС у Закарпатській області.
Разом з тим з метою встановлення фактичних обставин, виникла необхідність залучити до розгляду справи працівників Головного Управління ДПС у Закарпатській області, якими здійснювалися відповідні перевірки у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
З цього приводу на адресу начальника ГУ ДПС у Закарпатській області Петріченка О.О. надіслано лист № 07-02/3844 від 31 травня 2021 року, із проханням доручити головним державним ревізорам-інспекторам Головного управління ДПС у Закарпатській області Мошак В.І., Головко Р.І., Свиді В.В., Варваринець С.А. та Мошков А.В. прийняти участь у справі, розгляд якої призначений 07 червня 2021 року об 11 годині в Управлінні Держпраці у Закарпатській області.
Відтак листом № 07-02/3845 від 31 травня 2021 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про дату розгляду справи 07 червня 2021 року об 11 годині.
Згідно з матеріалами справи, 07 червня 2021 року на розгляд справи з`явилася представник ФОП ОСОБА_1 за довіреністю Бачинська А.В., а також головні державні ревізори-інспектори ГУ ДПС у Закарпатській області Свида В.В. та Мошак В.І.
В ході розгляду справи, ОСОБА_6 було зачитано факти встановлені головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Закарпатській області при проведенні фактичних перевірок у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрі знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у яких здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , та які відображені у актах (довідках) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року та № 000973 від 22 квітня 2021 року, а саме:
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , встановлено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та без відповідного повідомлення, а саме до кінця перевірки не представлено трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (продавець), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_4 .
На запитання ОСОБА_6 головному державному ревізору-інспектору ГУ ДПС у Закарпатській області Свиді В.В., які саме трудові функції виконувала ОСОБА_2 при проведенні 13.04.2021 року перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_2 здійснювала функції продавця, позаяк перед початком перевірки було проведено контрольно - розрахункову операцію та придбано одну пачку сигарет на суму 54,76 грн. Реалізацію товару провела ОСОБА_2 і отримала за проданий товар грошові кошти.
Отже не відповідає дійсності твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 лише представляла інтереси ФОП ОСОБА_8 , згідно довіреності під час фактичної перевірки ГУ ДПС у Закарпатській області, а не здійснювала реалізацію товару.
Згідно акта (довідки) фактичної перевірки № 000967 від 22 квітня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_1 , до перевірки не представлено договір про трудові відносини ФОП ОСОБА_1 з найманим працівником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котра проживає у АДРЕСА_3 , яка працює на посаді адміністратора магазину. Також до перевірки не представлено повідомлення органу ДПС про прийняття на роботу працівника. Згідно баз даних «АІС Податковий блок», станом на 13 квітня 2021 року не було подано повідомлення про прийнятті на роботу працівника.
На запитання ОСОБА_6 головному державному ревізору-інспектору ГУ ДПС у Закарпатській області Мошак В.І., які трудові функції виконувала ОСОБА_4 при проведенні 13 квітня 2021 року перевірки у ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , повідомив, що безпосередньо трудові функції продавця виконувала інша особа, котра здійснила реалізацію тютюнового виробу на загальну суму 67,00 грн., розрахунок за який проведено платіжною карткою через банківський термінал і з якою у ФОП ОСОБА_1 укладено трудовий договір, що доданий до матеріалів перевірки.
Громадянка ОСОБА_4 безпосередньо не здійснювала трудових функцій продавця і після початку перевірки прийшла у магазин, розписалася в отриманні направлення, здійснила його фотофіксацію та комусь переслала, також здійснила спробу роздрукувати чеки за придбаний товар. Крім того у ході перевірки було надано доручення ФОП ОСОБА_1 на право ОСОБА_4 представляти її інтереси, однак за поясненням ОСОБА_9 у дорученні відсутнє право представляти інтереси ФОП ОСОБА_1 у органах державної податкової служби.
Як вбачається із матеріалів справи, будь-яких інших обставин, а також належних та допустимих доказів виконання ОСОБА_4 трудових функцій на користь ФОП ОСОБА_1 в ході розгляду справи не встановлено та працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області не надано, відтак у в цій частині відсутні підстави для застосування фінансової санкції відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Представник ФОП ОСОБА_1 за довіреністю, адвокат Бачинська А.В. заперечила факти викладені в актах (довідках) Головного управління ДПС у Закарпатській області № 000967 від 22 квітня 2021 року та № 000973 від 22 квітня 2021 року та зазначила, що відносини ФОП ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 мають виключно представницький характер, не мають ознак трудових правовідносин та не порушують норм трудового законодавства.
Крім того, ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_2 являється фізичною особою-підприємцем, орендує торгову площу у с. Липча Хустського району поряд з торговою площею, що орендує ФОП ОСОБА_1 і здійснює реалізацію іншої групи товарів. Також ОСОБА_10 зазначила що працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області, крім фото, що міститься в матеріалах перевірки, не додано жодного доказу який би підтверджував факт виконання ОСОБА_2 трудової функції продавця у ФОП ОСОБА_1 .
Відтак на думку ОСОБА_10 відсутні підстави для накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафних санкції передбачених законодавством про працю. Разом з тим, ОСОБА_10 не надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували факт виконання ОСОБА_2 трудової функції продавця у ФОП ОСОБА_1 , який був зафіксований працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області у акті (довідці) фактичної перевірки № 000973 від 22 квітня 2021 року.
Варто зауважити, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 займається такими видами економічної діяльності:
- 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);
- 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.;
- 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;
- 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах;
- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;
- 70.21 Діяльність у сфері зв`язків із громадськістю;
- 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;
- 56.30 Обслуговування напоями;
- 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
З огляду на наведене, ОСОБА_2 , яка здійснила реалізацію сигарет у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , виконувала роботу продавця на користь та в інтересах суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору.
У разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватись на умовах трудового договору.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04 липня 2018 року у справі №820/1432/17, від 30 березня 2021 року у справі № 380/1563/20, від 02 червня 2021 року у справі №260/613/19.
Окрім того в судовому засіданні в суді першої інстанції надавали пояснення свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , які підтвердили той факт, що ФОП ОСОБА_1 допустила до виконання роботи продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » гр. ОСОБА_2 без укладення з нею трудового договору.
Відповідно до положень статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання якої є обов`язковою при укладенні трудового договору з фізичною особою.
Згідно до вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог частини 5 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
Отже, апеляційний суд погоджується з тим, що 13 квітня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 допустила до виконання роботи продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщений за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 без укладання з нею трудового договору, чим порушила вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України.
Згідно абзацу 2 пункту 4 Порядку №509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку (акт перевірки ДПС, її територіального органу у ході якої виявлені порушення законодавства про працю), складає постанову про накладення штрафу.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), передбачена відповідальність фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю у вигляді штрафу - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а до фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої-третьої груп, застосовується попередження.
Відповідно до реєстру платників єдиного податку, ФОП ОСОБА_1 не являється платником єдиного податку.
Таким чином за фактичний допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи продавця гр. ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, до ФОП ОСОБА_1 застосовується відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. Розмір мінімальної заробітної плати на час виявлення порушення 13.04.2021 року становив 6000 грн., відтак 6000,00 х 10 =60000 грн..
Відтак, на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, Першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І. на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 60 000 грн. Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення за №000973-ТД-ФС-13 від 07 червня 2021 року була надіслана ФОП ОСОБА_1 10 червня 2021 року поштовим відправленням рекомендованим листом із трек-кодом 8800506618237.
Апеляційний суд резюмує, що оскаржувана Постанова винесена уповноваженою посадовою особою відповідача з урахуванням норм Порядку №509, та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, а отже є законною і скасуванню не підлягає.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування  і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року в справі № 260/2655/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року