ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2023 р.           Справа№ 910/311/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.
учасники справи (за первісним позовом):
від позивача: Філь А.В.
від відповідача: Мітічкін А.С., Балабанов М.В.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 (повне рішення складено 09.06.2023)
у справі №910/311/23 (суддя Нечай О.В.)          
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" 
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
про стягнення 870 286,49 грн
та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" 
про стягнення 136 000,00 грн
УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 856 595,29 грн, з яких 680    000,00 грн заборгованості, 157    760,00    грн інфляційних втрат та 18    835,29 грн 3 % річних.
ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало зустрічний позов про стягнення з ТОВ "Веста Протрейд" 136 000,00 грн штрафу, нарахованого у зв`язку із неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 53-129-01-21-02318 від 17.08.2021 в частині здійснення реєстрації податкової накладної у ЄРПН.
ТОВ "Веста Протрейд" було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач  за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом 870    286,49 грн, з яких 680 000,00 грн заборгованості, 167    960,00 грн інфляційних втрат та 22  326,49 грн 3 % річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд"  заборгованість в розмірі 680  000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 167  960 (сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп., 3% річних в розмірі 21  909 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`ять) грн 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 13  048 (тринадцять тисяч сорок вісім) грн 04 коп. Витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору в розмірі 6,26 грн покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд". У задоволенні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення суду відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору в розмірі 2  684,00  грн покладено на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
Рішення мотивоване тим, що місцевим господарським судом було установлено факт невиконання ДП "НАЕК "Енергоатом" грошового зобов`язання за договором, а тому, позовна вимога про стягнення з нього заборгованості в розмірі 680 000,00 грн визнана  судом обґрунтованою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало апеляційну скаргу, в якій просило прийняти апеляційну скаргу до провадження; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 в частині задоволення заяви про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог від 15.02.2023; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 в частині нарахування 3% річних та зменшити їх розмір з урахуванням наведених відповідачем обставин; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 в частині відмови щодо відстрочки рішення першої інстанції та прийняти рішення щодо відстрочки його виконання на один рік з дати ухвалення рішення у справі судом першої інстанції; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняти рішення яким задовольнити вимоги за зустрічним позовом; судові витрати понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на позивача.
Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено заяву про збільшення розміру позовних вимог. Також апелянт стверджує  про наявність правових підстав для зменшення розміру 3% річних, а також для відстрочення виконання рішення суду першої інстанції. 
Позивач  у відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з огляду на її необґрунтованість. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 відкрито апеляційне провадження за  апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/311/23,  розгляд апеляційної скарги призначено на 13.09.2023.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Судом установлено, що 17.08.2021 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (постачальник) було укладено Договір поставки № 53-129-01-21-02318, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, виготовити та поставити запасні частини до електродвигуна ДВДА-260/99-20-24 власного виробництва (продукція) для потреб ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.
Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).
Сума Договору становить 816000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 136000,00 грн (п. 3.1 Договору).
За умовами пунктів 4.1, 4.2 Договору покупець сплачує вартість продукції за ціною, зазначеною в Специфікації, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника. Оплата за поставлену продукцію здійснюється протягом 45 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Пунктом 4.3 Договору передбачено, що оплата покупцем частини вартості поставленої партії продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після наданої постачальником податкової накладної (розрахунку коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених  Податковим кодексом України  випадках та порядку.
У п. 4.4 Договору сторони домовилися, що покупець має право затримати оплату продукції у випадку наявності спорів між сторонами щодо сплати заборгованості, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, які підлягають сплаті згідно з цим та іншими укладеними між сторонами правочинами, до моменту остаточного вирішення таких спорів.
Відповідно до пунктів 5.1, 5.4 Договору строк поставки зазначений в Специфікації. Датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.
За умовами підп. 5.12.2 пункту 5.12 Договору постачальник при поставці продукції надає покупцю протягом 3-х днів з моменту поставки податкові накладні складені в електронній формі за формою, визначеною чинною редакцією  наказу Мінфіну № 1307 від 31.12.2015  з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом строку, визначеного чиною редакцією  Податкового кодексу України. Податкова накладна повинна бути складена відповідно до видаткової накладної. Крім того, в податкових накладних зазначаються одиниці вимірювання та обліку товарів (послуг) відповідно до Класифікатора системи позначень одиниці вимірювання та обліку (КСПОВО). Одночасно з реєстрацією в ЄРПН, електронні податкові накладні, сформовані українською мовою в програмі "Соната", направляються на електронну адресу покупця pdv@ak.atom.gov.ua із зазначенням коду товару  УКТ ЗЕД  та надаються розшифровки коду ТМЦ відповідно до класифікатора товарів. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. При складанні податкових накладних в реквізитах отримувача вказується номер філії 09. В реквізитах отримувача вказується назва отримувача (покупця) - ВП "Централізовані закупівлі" ДП "НАЕК "Енергоатом".
Згідно з п. 7.4 Договору у випадку надання постачальником податкової накладної, що не була зареєстрована в ЄРПН відповідно до установленого порядку, постачальник на вимогу покупця зобов`язаний сплатити штраф у розмірі, який відповідає сумі податку на додану вартість, на яку було видано таку податкову накладну.
Пунктом 10.1 Договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.08.2022, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку.
У Специфікації № 1, що є Додатком № 1 до Договору, визначено найменування товару, його технічні характеристики, кількість, загальну вартість, а також термін постачання.
19.10.2021 сторонами підписано видаткову накладну № 14, за якою відбулась поставка товару, обумовленого у Специфікації № 1.
Факт приймання-передачі продукції за Договором засвідчено Актом приймання-передачі товару № 21-062/1 від 29.10.2021, підписаним постачальником, вантажоодержувачем та покупцем. У цьому Акті зазначено про його підписання покупцем 28.07.2022.
19.10.2021 позивачем було складено податкову накладну № 1 на отримувача (покупця) ДП "НАЕК "Енергоатом" на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 816 000,00 грн, реєстрацію якої було зупинено.
У подальшому комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 6952054/43095745 від 23.06.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 160/11423/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 6952054/43095745 від 23.06.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 19.10.2021, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.10.2021, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", датою її подання платником податку на реєстрацію.
Обґрунтовуючи вимоги за первісним позовом, позивач посилається на те, що ним було виконано умови договору та поставлено відповідачу продукцію на суму 816000,00 грн, останній прийняв даний товар, проте в порушення умов договору не оплатив. з огляду на на п. 4.3 Договору ТОВ "Веста Протрейд" просило суд стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" 680000,00 грн заборгованості, 167960,00 грн інфляційних втрат та 22326,49 грн 3 % річних.
Зустрічні позовні вимоги  ДП "НАЕК "Енергоатом" мотивовані тим, що ТОВ "Веста Протрейд" порушило умови Договору, оскільки надана ним податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавляє позивача права на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та є підставою для нарахування передбаченого пунктом 7.4 Договору штрафу в розмірі, який відповідає сумі податку на додану вартість.
Частина 1  статті 626 Цивільного кодексу України  визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей  6,  627 Цивільного кодексу України  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою  статті 628 Цивільного кодексу України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений  статтею 204 Цивільного кодексу України  принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні  статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання  Глави 54 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин 1, 2  статті 712 Цивільного кодексу України  за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України  передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі  статтею 663 Цивільного кодексу України  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень  статті 530 цього Кодексу.
Факт поставки ТОВ "Веста Протрейд" товару за Договором вартістю 816    000,00 грн підтверджується видатковою накладною № 14 від 19.10.2021, яка містить найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідає вимогам  статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Відповідно до ч. 1  ст. 691 Цивільного кодексу України  покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, установленою у договорі купівлі-продажу.
За приписами частин 1, 2  статті 692 Цивільного кодексу України  покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно з ч. 1  ст. 530 Цивільного кодексу України  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З урахуванням погодженого сторонами в пункті 4.2 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо оплати товару мало бути виконане протягом 45 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Факт приймання-передачі продукції за Договором засвідчено Актом приймання-передачі товару № 21-062/1 від 29.10.2021, підписаним постачальником, вантажоодержувачем та покупцем. У цьому Акті зазначено про його підписання покупцем 28.07.2022.  Така затримка обумовлена тим, що в ДП "НАЕК "Енергоатом" було введено оновлену форму акту приймання-передачі, про що ТОВ "Веста Протрейд" було сповіщено листом №1655/43 від 22.02.2022.
У цьому контексті варто зазначити, що за загальним правилом первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
За приписом частини третьої  статті 212 Цивільного кодексу України  якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.
Таким чином останнім днем строку виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" грошового зобов`язання з оплати товару, поставленого згідно з видатковою накладною № 14 від 19.10.2021, було 04.01.2022.
Водночас, за доводами відповідача за первісним позовом, він скористався своїм правом, передбаченим п. 4.4 Договору, на притримання оплати, посилаючись при цьому на невиконання позивачем обов`язку щодо реєстрації податкової накладної.
Статтею 235 Господарського кодексу України  передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.
До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.
Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.
Відповідно до частин 1, 2  статті 237 Господарського кодексу України  підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.
Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.
У постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 910/8875/17 зазначено, що притримання оплати може відбуватися тоді, коли у покупця виник обов`язок зі здійснення такої оплати, однак він правомірно і свідомо утримується від виконання цього обов`язку з метою примушення контрагента до належного виконання господарського зобов`язання. Водночас положення  статті 595 Цивільного кодексу України  вимагають обов`язкового повідомлення контрагента за договором про застосування притримання як оперативно-господарської санкції.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про застосування оперативно-господарської санкції у вигляді притримання оплати.
Зазначення ціни Договору з урахуванням ПДВ свідчить про обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну з метою отримання покупцем податкових вигод.
Так, платник податку - постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті  187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами абзаців 2, 5, 6 та 10 пункту  201.10 статті 201 Податкового кодексу України  податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Ураховуючи ту обставину, що податкова накладна була подана позивачем на реєстрацію в обумовлені  Податковим кодексом України  строки, а також те, що дата реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не залежить від волі позивача та була зупинена податковим органом, суд дійшов висновку, що позивачем було вчинено вичерпний перелік дій з метою реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 160/11423/22 зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.10.2021, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", датою її подання платником податку на реєстрацію.
Суд зазначає, що невиконання контролюючим органом судового рішення, яке набрало законної сили, та відсутність факту реєстрації поданої позивачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна ставити у провину позивачу.
При цьому, відповідно до абзаців 23, 25, 26 пункту  201.10 статті 201 Податкового кодексу України  відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом  201.1 статті 201  цього  Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до  Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом  78.1.9 пункту 78.1 статті 78  цього  Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Отже, навіть у випадку відмови постачальнику у реєстрації податкової накладної покупець має передбачену законодавством можливість здійснити заходи з метою недопущення негативних наслідків для своєї господарської діяльності у зв`язку з незарахуванням сплаченого ним податку на додану вартість за поставлений товар до податкового кредиту.
Більше того, за приписами абзаців 3, 4, 7 пункту  198.6 статті 198 Податкового кодексу України  податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом  201.16 статті 201  цього  Кодексу  перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, за яким обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків.
Тобто зупинення реєстрації податкової накладної, як і відсутність її реєстрації, жодним чином не нівелює обов`язок покупця зі сплати вартості поставленого товару саме у строк, обумовлений Договором, оскільки відсутність квитанції про реєстрацію податкової накладної та будь-яких інших документів не може вважатись відкладальною умовою та не звільняє покупця від обов`язку оплатити поставлений товар у визначений Договором строк.
Згідно зі  статтею 610 Цивільного кодексу України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про  те, що оскільки невиконання грошового зобов`язання ДП "НАЕК "Енергоатом" за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу ДП "НАЕК "Енергоатом" не надало, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 680 000,00 грн підлягає задоволенню. 
Відповідно до  статті 625 Цивільного кодексу України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, стягненню з відповідача підлягають  3% річних в сумі 21909,04 грн.
Щодо тверджень апелянта про наявність підстав для  відстрочення виконання судового рішення колегія суддів відзначає наступне. 
Згідно з ч. 1  ст. 239 Господарського процесуального кодексу України  суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставою для відстрочення, розстрочення виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, в основу судового акту про надання відстрочення виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.
ДП "НАЕК "Енергоатом" просило суд першої інстанції  відстрочити виконання рішення у справі на 1 рік з дня його ухвалення, проте жодним чином не обґрунтовує запропонований строк та не надає жодних доказів на підтвердження того, що після спливу цього строку рішення суду буде ним виконано.
Твердження ДП "НАЕК "Енергоатом" про наявність заборгованості зі сторони його контрагентів не є тими обставинами, з якими приписи процесуального закону пов`язують можливість надання відстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідно до чинного законодавства зобов`язання мають виконуватись належним чином; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями; боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.
Не є безумовною підставою для надання відстрочки у виконанні судового рішення і введення 24.02.2022 в Україні воєнного стану, оскільки ДП "НАЕК "Енергоатом" не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між введенням в Україні воєнного стану та неможливістю своєчасного виконання своїх договірних зобов`язань.
Крім того, при  вирішенні питання про відстрочення виконання судового рішення необхідно враховувати не тільки фінансовий стан ДП "НАЕК "Енергоатом", а й позивача за первісним позовом.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення в цій справі.
Щодо вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" за зустрічним позовом про стягнення з ТОВ "Веста Протрейд" штрафу в розмірі 136    000,00 грн за не здійснення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія відзначає  наступне.
У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1  ст. 611 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1  ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої  статті 216 Господарського кодексу України  учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
За змістом частини другої  статті 217 Господарського кодексу України  у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Частиною першою  статті 218 Господарського кодексу України  установлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Відповідно до  статті 173 Господарського кодексу України  господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі  статтею 224 Господарського кодексу України  учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Аналогічні положення містяться в частинах першій та другій  статті 623 Цивільного кодексу України.
Зазначення сторонами в Договорі обов`язку постачальника здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не призводить до зміни характеру відповідних правовідносин із податкових на господарські.
Відтак невиконання або неналежне виконання такої умови Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у виді штрафної санкції.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №913/272/18, від 02.05.2018 у справі №908/3565/16 та від 11.07.2019 у справі №908/2060/18.
Отже, за змістом статей  173,  174 Господарського кодексу України  не здійснення реєстрації податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням відповідачем за зустрічним позовом установленого порядку здійснення господарської діяльності, оскільки такий обов`язок виникає у останнього на підставі податкового законодавства.
Відповідно до частини першої  статті 614 Цивільного кодексу України  особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не установлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Як указано вище, ТОВ "Веста Протрейд" згідно з вимогами  статті 201 Податкового кодексу України  своєчасно склало та подало в електронному вигляді до ДПС України податкову накладну на поставлену продукцію, оскаржило рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкової накладної до ДПС України, а згодом і в судовому порядку, про що свідчить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №160/11423/22.
Отже,  оскільки ТОВ "Веста Протрейд" здійснило усі необхідні та можливі дії на виконання зобов`язання з надання належним чином складеної та зареєстрованої електронної податкової накладної в ЄРПН на поставлену за видатковою накладною № 14 від 19.10.2021 продукцію відсутні підстави для притягнення ТОВ "Веста Протрейд" до відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі суми податку на додану вартість, на яку було видано податкову накладну.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського  суду про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва 31.05.2023 у справі №910/311/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/311/23 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.   
повний текст постанови складено та підписано 25.09.2023.

Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                С.І. Буравльов