ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2023 року                                                                                     Справа № 903/956/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Василишин А.Р. 

секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
позивача:  Кузнецов К.С.
відповідача:  Леміщак Д.М.
третя особа: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича  на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р.  у справі №903/956/22, ухвалене суддею Вороняк А.С., повний текст складено 15.05.2023 р.
за позовом Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича
до відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Дочірнє підприємство “Волинський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”
про стягнення 585 788,00 грн

          Фізична особа – підприємець Малій Микола Григорович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Волинській області про стягнення 585 788,00 грн матеріальної шкоди. 
При обґрунтуванні позовних вимог посилається на неналежне утримання відповідачем дорожнього покриття, а також відсутність інформування учасників дорожнього руху про наявну небезпеку шляхом розміщення дорожніх знаків, внаслідок чого на автодорозі загального користування Т-03-02 (сполучення Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів між с.Милятин, Іваничівського району) 03.06.2022 відбулось ДТП, в результаті якого автомобіль марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 був фактично знищений.
          Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р. у справі №903/956/22 у задоволенні  позову - відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа – підприємець Малій Микола Григорович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р. у справі №903/956/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі. Стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області на користь Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича матеріальну шкоду у розмірі 585 788 грн.
Листом №903/956/22/3633/23 від 08 червня 2023 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №903/956/22 з Господарського суду Волинської області.
13.06.2023 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/956/22.
          Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича  на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р.  у справі №903/956/22, розгляд апеляційної скарги  призначено на 06.07.2023 р. о 10:00 год.
           30.06.2023 р. на електронну пошту апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 р. клопотання   представника Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/956/22 - задоволено.
           04.07.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області  від 03.05.2023 р. – без змін. 
           05.07.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання  від позивача про витребування доказів, в якому позивач просить поновити строк на звернення з даним клопотанням та витребувати у Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області (вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, Волинська область, 43000, код ЄДРПОУ 40108604) належним чином засвідчену копію висновку експерта №3186 від 27.06.2022, який міститься в матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020.
          В судовому засіданні, 06.07.2023 р. представник позивача підтримав заявлене ним клопотання про витребування доказів у справі.
Колегія суддів у судовому засіданні розглянула клопотання позивача про поновлення строку на звернення з клопотанням про витребування доказів та дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на звернення з клопотанням про витребування доказів та витребувати у Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області (вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, Волинська область, 43000, код ЄДРПОУ 40108604) належним чином засвідчену копію висновку експерта №3186 від 27.06.2022, який міститься в матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020 р.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 р.  розгляд апеляційної скарги відкладено на "07" вересня 2023 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ). Витребувано у Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області (вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, Волинська область, 43000, код ЄДРПОУ 40108604) належним чином засвідчену копію висновку експерта №3186 від 27.06.2022, який міститься в матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020..
31.07.2023 р. на виконання ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду  від 06.07.2023 р. Заступник начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області  підполковник поліції надіслав на адресу суду  копію висновку експерта №3186 від 27.06.2022, який міститься в матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020.
          Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, вважає що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить суд рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р. у справі №903/956/22 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити у повному обсязі. 
Представник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної  скарги  та надав додаткові пояснення по суті спору, вважають що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
          Представник Дочірнього підприємства “Волинський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” у судове засідання не прибув хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 р. у справі №903/956/22 у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що завдані збитки настали внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, відповідно причинно-наслідковий зв`язок між такою бездіяльністю та наслідками у вигляді матеріальної шкоди відсутній. 

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Фізична особа–підприємець Малій Микола Григорович вважає, що   рішення суду є безпідставним та необґрунтованим, винесене внаслідок порушення норм матеріального права, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Суд першої інстанції не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів позивача, обмежився лише формальними висновками про те, що позивачем не подано до суду доказів на підтвердження позовних вимог, а також про те, що подані докази є неналежними, в цей же час суд першої інстанції фактично проігнорував презумпцію вини заподіювача шкоди, переклавши обов`язок доказування на позивача, не взявши до уваги обов`язкові до застосування в даних правовідносинах висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 14.02.2018 року у справах №686/10520/15, від 08.05.2018 №922/2026/17, від 21.09.2018 №910/19960/15.
Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції приписів ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 4 ст. 236 ГПК України щодо не застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Також, апелянт наголошує,  що під час розгляду справи суд першої інстанції проявив упередженість, оскільки ухвалою від 28.02.2023 витребував у Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020, а саме: висновки експертів, натомість висновок №3186 від 27.06.2022, який позивач долучив до позовної заяви та яким обґрунтовував свої вимоги - витребувати відмовився, оскільки останній вже знаходився в матеріалах справи та сумнівів, щодо його допустимості не виникало, водночас в подальшому вказаний доказ був визнаний недопустимим з посиланням на, нібито, отримання його з порушення закону. 
Упередженість в діях суду першої інстанції також полягає у тому, що висновок про недопустимість поданого позивачем висновку № 3186 від 27.06.2022 полягає у тому, що в його основу покладена судова практика Верховного Суду, яка надавалась відповідачем, водночас остання взагалі не стосується даних правовідносин, а деякі судові рішення взагалі відсутні в ЄДРСР. 
За таких обставин має місце грубе порушення принципу змагальності сторін, не взято до увагу висновки Європейського суду з прав людини, які викладені у рішеннях «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України» та фактично відмовлено позивачу у правосудді, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області акцентує увагу на тому, що в апеляційній скарзі позивач  вказує на упередженість суду першої інстанції, оскільки ухвалою від 28.02.2023 останній витребував у Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження 12020030000000425 від 03.06.2020, а висновок експерта № 3186 від 27.06.2022, який позивач долучив до позовної заяви та яким обґрунтовував свої вимоги, витребувати відмовився. Відповідач звертає увагу, що, по-перше, у своєму клопотанні представник третьої особи не ставив на вирішення суду питання про витребування висновку експерта № 3186 від 27.06.2022, оскільки той уже містився в матеріалах справи. По-друге, при вирішенні питання про витребування матеріалів кримінального провадження представник позивача виявив непослідовність, адже коли відповідне клопотання заявляв представник відповідача, він не заперечував проти його задоволення. Однак, коли аналогічне за суттю клопотання заявив представник третьої особи, сторона позивача вже заперечувала проти його задоволення. 
Також апелянт в скарзі зазначав, що постановою СУ ГУНП в Волинській області від 04.06.2020 належний йому транспортний засіб DAF XF 105.460 було визнано речовим доказом та в подальшому накладено на нього арешт. Тому в силу положень ст. 64-2 КПК України він, як власник арештованого майна, є безпосереднім учасником кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020, в рамках якого у встановлений законом спосіб ним були отримані документи, у тому числі постанову про закриття та висновок № 3186 від 27.06.2022, які долучені до позовної заяви. 
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, хоча відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Таким чином, позивач жодним чином не підтверджує свій статус власника арештованого майна. Крім того, за змістом ч. 3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Аналіз вказаної норми дозволяє дійти висновку, що права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, стосуються виключно такого майна (у нашому випадку - автомобіля марки «DAF XF 105.460»). У свою чергу, висновок № 3186 від 27.06.2022 стосується відповідності вимогам регламентуючих документів організації дорожнього руху та проїзної частини ділянки автомобільної дороги Т-03-02. Постанова про закриття кримінального провадження (яку в установленому законом порядку скасовано постановою слідчого судді від 07.12.2022) стосується питання наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях водія ОСОБА_1 . 
Суд першої інстанції з урахуванням практики Верховного Суду правильно встановив, що в матеріалах справи, відсутній дозвіл слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні .№12020030000000425 (зокрема, на використання копій матеріалів кримінального провадження (постанови про закриття кримінального провадження, висновку експерта № 3186 від 27.06.2022) під час звернення до господарського суду) або інші відомості, що свідчили б про однозначне надання такої згоди та обсяг відомостей, що можуть бути розголошені. 
За таких обставин суд за жодних обставин не міг визнати ці докази допустимими. До підміни понять позивач вдається і посилаючись на положення статті 29 Закону України «Про інформацію» щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її, оскільки в даному випадку, по-перше, інформація стосується не інтересів громадськості, а конкретних майнових інтересів позивача.
По-друге, і це основне, в даному випадку йдеться не про достовірність інформації чи можливу шкоду при її розголошенні, а про заборону використання доказів, одержаних із порушенням закону, для підтвердження конкретних обставин справи та ухвалення судового рішення.
Таким чином, об`єктивно підтверджено той факт, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач використав недопустимі докази, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
03.06.2020 близько 13:15 год на автодорозі Т-03-02 сполученням Володимир- Волинський-Павлівка-Горохів між с. Милятин, Іваничівського району, Волинської області та с. Павлівка, Іваничівського району, Волинської області відбулося зіткнення автомобіля марки," DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки КОGЕL S 24, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (під час виконання трудових обов`язків на підставі трудового договору № 2105 20 від 21.05.2020 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), який рухався в напрямку с. Павлівка, Іваничівського району, Волинської області з автомобілем марки ГАЗ 5312, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку м. Горохів, Волинської області.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля ГАЗ 5312, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці, а належний позивачу транспортний засіб марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактично знищено.
Відрізок автомобільної дороги Т-03-02 (сполученням Володимир- Волинський - Павлівка - Горохів між с. Милятин, Іваничівсього району), де 03.06.2020 року відбулось ДТП, розміщена на землях державної власності та перебуває на балансі відповідача. 
На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачем надано висновок транспортно-товарознавчої експертизи за №259/22 від 07.11.2022 року, який виконано ДП “Експерт-Сервіс Авто” в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр “Експерт- Сервіс АВТО”, який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат №435/21, виданий 08.06.2021 р. фондом державного майна України), відповідно до якого розмір матеріальної шкоди становить 585 788,00 грн = ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП (608 510,00 грн) - утилізаційна вартість транспортного засобу після ДТП (22  722,00 грн).
Обґрунтовуючи свої вимоги до відповідача в частині неправомірної бездіяльності, позивач посилається на висновок експерта №3186 від 27.06.2022 та постанову слідчого управління Головного управління Національної поліції в Волинській області від 30.07.2022 року про закриття кримінального провадження за №12020030000000425 у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р. у справі №903/956/22 у задоволенні  позову - відмовлено. 

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.
Відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
          За змістом частини третьої статті 13, частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (73 ГПК України).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
          Згідно зі статтею 1 Закону України “Про автомобільні дороги” орган управління - орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.
          Відповідно до ст. 9 Закону України “Про дорожній рух”, до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього рух; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; термінове усунення пошкоджень на автодорогах своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості -невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.
          Відповідно до статі 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.
Згідно з ст. 11 Закону України «Про автомобільні дороги» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать, зокрема: організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації; розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху.
Статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, зокрема, за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.
          Предметом позову у цій справі є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 585 788,00 грн. 
Для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести: наявність шкоди; неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. В цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні шкоди.
Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі №902/320/17).
Надаючи оцінку доказам (постанова про закриття кримінального провадження, висновок експерта №3186 від 27.06.2022) позивача в обґрунтування позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
          З висновку  експерта  за результатами  проведення судової  дорожньо-технічної експертизи по матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 27.06.2022 №3186, вбачається, що експерт дійшов до наступних висновків: 
Організація дорожнього руху та проїзна частина ділянки автомобільної дороги Т-03-02 сполученням Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів, між с. Милятин Іваничівського району Волинської області та с.Павлівка Іваничівського району Волинської області, де 03 червня 2020 року відбулося ДТП, в частині пошкоджень дорожнього покриття (ями  дорожнього покриття глибиною 6,0-8,0 см) зафіксовані під час проведення огляду місця ДТП,  не відповідають вимогам  регламентуючих   документів. 
Дорожньо-експлуатаційні служби для підвищення безпечного проїзду даною  ділянкою  дороги, повинні були  ліквідувати вибоїни проїзної частини в термін не більше 5 діб з моменту їх виявлення при перевірці стану дорожнього покриття. Негайно, після виявлення вищезазначених пошкоджень, повинні були установити відповідні попереджувальні дорожні знаки на період ліквідації пошкодження проїзної частини. При неможливості ліквідувати дані пошкодження в зазначенні терміни, дорожньо-експлуатаційні служби, з моменту їх виявлення, повинні були перед даною ділянкою дороги з обох її боків на відстані від 150 до 300 м до пошкоджень, негайно встановити попереджувальні дорожні знаки: з однієї сторони знак 1.12 «Вибоїна» та з другої – 1,12 «Вибоїна».
Таким чином, стан дорожнього покриття та організація дорожнього руху на проїзній частині ділянки автомобільної дороги Т-03-02 сполученням Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів, між с.Милятин Іваничівського району Волинської області та с. Павлівна Іваничівського району Волинської області, де 03 червня 2020 року відбулося ДТП, не відповідали вимогам нормативних документів та не забезпечували безпеку дорожнього руху транспортних засобів з максимально дозволеною наданій ділянці швидкістю (90 км/год).
Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження, на яку посилався позивач при пред`явленні позову, щодо відсутності у діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення була скасована ухвалою Луцького міськрайонного суду від 07.12.2022 і на даний час триває досудове розслідування, а тому колегія суддів погоджується  із висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав стверджувати про відсутність вини у ДТП жодного з її учасників.
Також, судами встановлено на підставі витребуваних доказів, що в ході проведення досудового розслідування та під час огляду місця події було встановлено, що на місці ДТП виявлено та зафіксовано дві ями довжиною 0,6 м та 0,7 м, глибиною 0,06 м та 0,08 м. Зазначені ями знаходилися на смузі руху автомобіля марки DAF XF 105.460, після вказаних ям на асфальтному покритті спостерігались наявні сліди переднього лівого колеса автомобіля марки DAF XF 105.460, які ведуть на зустрічну смугу, де і відбулось зіткнення. 
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-21/1851-ІТ від 25.05.2021 встановлено, що пошкодження шини переднього лівого колеса автомобіля марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 утворилось безпосередньо до моменту ДТП внаслідок пневматичного вибуху під дією короткочасного збільшення внутрішнього тиску повітря, величина якого перевищила міцність шини, ймовірно, при наїзді переднім лівим колесом на ями, вибоїни тощо та\або внаслідок знеміцнення конструкції шини через корозійні пошкодження металевих ниток корду. Пошкодження шини переднього лівого колеса автомобіля марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 утворилось безпосередньо до моменту ДТП внаслідок пневматичного вибуху та могли призвести до різкої втрати керованості автомобіля (поза волею водія вплинути на траєкторію руху даного автомобіля) і спричинити виїзд ліворуч (на зустрічну смугу). З технічної точки зору, водій автомобіля марки DAF XF 105.460 ОСОБА_1 не міг виявити несправність шини переднього лівого колеса, оскільки її розрив (пневматичний вибух) відбувся саме перед моментом ДТП (а.с.248-258).
Суди звертають увагу, що жодним висновком експерта не встановлено з достатньою упевненістю, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став саме неналежний стан дорожнього полотна, натомість зазначається крім іншого, про можливість корозійного пошкодження каркасу шини, зокрема ниток корду. Також позивачем не доведено відсутності вини водія ОСОБА_1 , а саме як повинен був діяти водій ОСОБА_1 у ситуації, що склалась та передувала розгерметизації колеса. 
Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами протиправну бездіяльність відповідача, відповідно причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками у вигляді матеріальної шкоди.
З метою забезпечення повноти дослідження обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, враховуючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд витребував належним чином засвідчену копію висновку експерта №3186 від 27.06.2022.
З наданої на вимогу апеляційного суду копії висновку експерта №3186 від 27.06.2022, який міститься в матеріалах кримінального провадження №12020030000000425 від 03.06.2020 вбачається, що організація дорожнього руху та проїзна частина ділянки автомобільної дороги Т-03-02 сполученням Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів, між с. Милятин Іваничівського району Волинської області та с.Павлівка Іваничівського району Волинської області, де 03 червня 2020 року відбулося ДТП, в частині пошкоджень дорожнього покриття (ями  дорожнього покриття глибиною 6,0-8,0 см) зафіксовані під час проведення огляду місця ДТП,  не відповідають вимогам  регламентуючих   документів. 
Дорожньо-експлуатаційні служби для  підвищення безпечного проїзду  даною  ділянкою  дороги, повинні були  ліквідувати вибоїни проїзної частини в термін не більше 5 діб з моменту їх виявлення  при перевірці стану дорожнього покриття. Негайно, після виявлення вищезазначених пошкоджень, повинні були установити відповідні попереджувальні дорожні знаки на період ліквідації пошкодження проїзної частини. При неможливості ліквідувати дані пошкодження в зазначенні терміни, дорожньо-експлуатаційні служби, з моменту їх виявлення, повинні були перед даною ділянкою дороги з обох її боків на відстані від 150 до 300 м до пошкоджень, негайно встановити попереджувальні дорожні знаки: з однієї сторони знак 1.12 «Вибоїна» та з другої – 1,12 «Вибоїна».
Таким чином, стан дорожнього покриття та організація дорожнього руху на проїзній частині ділянки автомобільної дороги Т-03-02 сполученням Володимир-Волинський-Павлівка-Горохів, між с.Милятин Іваничівського району Волинської області та с. Павлівна Іваничівського району Волинської області, де 03 червня 2020 року відбулося ДТП, не відповідали вимогам нормативних документів та не забезпечували безпеку дорожнього руху транспортних засобів з максимально дозволеною наданій ділянці швидкістю (90 км/год).
Проте обставини, встановлені апеляційним судом на підставі цього доказу не впливають на висновок суду з мотивів, наведених вище.
Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи скаржника в апеляційній скарзі оцінює їх критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 07.12.2022 постанову про закриття кримінального провадження скасовано. Досудове розслідування на даний час триває, тому відсутні підстави стверджувати про відсутність вини у ДТП жодного з її учасників, а звернення з позовом є передчасним.
Отже, позивач довів лише факт заподіяння шкоди у вигляді пошкодженого автомобіля, але не довів протиправності діянь Служби та відповідного причинно-наслідкового зв`язку, в результаті чого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого рішення про відмову в задоволенні позову.
Таким чином, апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.
Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.
У апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень  статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст  статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених  ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України  не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно  ст.129 ГПК.
Керуючись ст. ст.  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Малія Миколи Григоровича на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 р. у справі №903/956/22 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Справу №903/956/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "14" вересня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.