ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року	Львів	Справа № 161/16309/22 пров. № А/857/7278/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року, головуючий суддя – Ковтуненко В.В., ухвалене у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,- 

                                                     В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Житомирської митниці, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Житомирської митниці Кондратюка А.В. № 0228/101000/22 від 18 серпня 2022 року про притягнення її до відповідальності заст. 485 МК України.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що жодного умислу в позивача на скоєння протиправних дій, описаних в оспорюваній постанові не було, а відповідачем не наведено й не доведено.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 рок адміністративний позов задоволено; постанову заступника начальника Житомирської митниці Кондратюка А.В. №0228/101000/22 від 18 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст. 485 Митного Кодексу України визнано протиправною та скасовано; провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст. 485 Митного Кодексу України закрито.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Житомирська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем в повній мірі підтверджено протиправність дій позивача щодо ухилення від сплати митних платежів, відтак оспорювана постанова є законною та обґрунтованою.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, транспортний засіб «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Шегині-Медика», митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби.
Поставка транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 здійснювалась на підставі контракту від 30 липня 2019 року № 16/19-РСР, укладеного між компаніями «PECAPEA LUBRICANTS LLP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна».
До Галицької митниці Держмитслужби в якості підстави переміщення транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 було подано попередню митну декларацію типу ІМ40ЕЕ № UA100530/2020/010728 від 22 лютого 2020 року, проформа/інвойс №PROF/200221.60-PCP/EEU від 21 лютого 2020 року, контракт № 16/19-РСР, укладений між компаніями «PECAPEA LUBRICANTS LLP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна» та ін. Вартість транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 згідно проформи/інвойсу №PROF/200221.60-PCP/EEU від 21 лютого 2020 року становить 7600 євро.
24 лютого 2020 року директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» Тарасюк О.Л. до митного посту «Житомир» Київської митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA100530/2020/010954, проформу/інвойс №PROF/200221.60-PCP/EEU від 21 лютого 2020 року, контракт № 16/19-РСР, укладений між компаніями «PECAPEA LUBRICANTS LLP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна» та ін. Вартість транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 згідно проформи/інвойсу №PROF/200221.60-PCP/EEU від 21 лютого 2020 року становить 7600 євро
24 лютого 2020 року Київською митницею ДФС (митний пост «Житомир») на підставі поданих директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» ОСОБА_1 було проведено митне оформлення транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 . Вказане митне оформлення було проведено із застосуванням резервного методу. Вартість транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 була визначена на рівні 232 697,65 гривень, що в еквіваленті становить 8800 євро.
23 лютого 2022 року Житомирською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 23 лютого 2022 року №26/26-04/7.19/663, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися про ввезенні на митну територію України та митному оформленні сідлового тягача «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 .
Під час співставлення відомостей, зазначених у документах, надісланих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, з даними, що містяться у документах, що подавалися директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» ОСОБА_1 до митного посту «Житомир» Київської митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення транспортного засобу «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 , зокрема, митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA100530/2020/010954, уповноваженими особами Житомирської митниці було встановлено невідповідність інформації щодо продавця, відправника, одержувача, умов поставки, країни відправлення та вартості товару.
Внаслідок чого, 18 серпня 2022 року заступником начальника Житомирської митниці Кондратюком А.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0228/101000/22, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 245 703,36 гривень.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 485 МК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно із статтею 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Згідно із частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.
У даній спірній ситуації судом першої інстанції з`ясовано, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення позивача до відповідальності за передбачене ст. 485 МК України правопорушення були докази того, що позивач вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про фактурну вартість транспортного засобу.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA100530/2020/010728 від 22 лютого 2020 року вартість автомобіля становить 7600 євро.
Разом з тим, із наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина документів видно, що автомобіль марки «ДАФ», номер шасі НОМЕР_1 було встановлено невідповідність інформації щодо продавця, відправника, одержувача, умов поставки, країни відправлення та вартості товару.
При цьому, митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ЕЕ №UA100530/2020/010728 від 22 лютого 2020 року, згідно якої митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом (графа 43 декларації).
При митному оформленні ТЗ рішення про коригування митної вартості митним органом не приймалося, додаткові дослідження поданих декларантом документів митним органом не проводилися. Відтак, висновки відповідача фактично здійснені лише на підставі припущення про фіктивність поданих позивачем документів, що стосуються вартості транспортного засобу. Однак відповідач не встановив такого факту.   
Самі по собі документи митних органів Федеративної Республіки Німеччина не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості позивача у порушені митних правил та не доводять факт порушення вимог митного та податкового законодавства. При цьому, відповідач не ставив під сумнів надані документи до митного оформлення.
Крім того, в оскарженій постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам митних органів Федеративної Республіки Німеччина, аніж тим, що подані до митного оформлення декларантом.
Колегія суддів вважає, що матеріали справи про порушення митних правил також не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідачем не доведено правомірності винесення оскарженої постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутні і ознаки цього правопорушення.
Відтак вірним є висновок суду попередньої інстанції про протиправність оскарженої постанови у справі про порушення митних правил.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року у справі №161/16309/22 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	

Повний текст постанови складено 05.07.2022 року.