ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року 
м. Київ

справа № 280/5243/22
адміністративне провадження № К/990/20589/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,  
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,
представника позивача Хижні Л.Є.,
представника відповідача Лозінської І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2023 року (головуючий суддя Білак С.В., судді - Олефіренко Н.А., Шальєва В.А.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саноіл-Трейдінг» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саноіл-Трейдінг» (далі - ТОВ «Саноіл-Трейдінг») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області), в якому просило  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 22 серпня 2022 року: № 0052350703, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за декларацією №9036949659, за січень 2022 року на 31  418  920 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 15 709 460 грн; № 0052360703, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією № 9036949659, за січень 2022 року у розмірі 511 463 грн; №0052370703, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією № 9036949659, за січень 2022 року на 11 130 461 грн, №0052390703, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2023 року, позовну заяву  задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 3 травня 2023 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Вінницькій області на користь ТОВ «Саноіл-Трейдінг» судовий збір у розмірі 24810 грн. 
Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2023 року відкрито касаційне провадження за ГУ ДПС у Вінницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2023 року. 
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі визначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 8 вересня 2018 року у справі №816/228/17, від 29 листопада 2021 року у справі №280/1367/20, від 6 липня 2022 року у справі №815/551/14, а також від 1 червня 2022 року у справі №280/597/19, від 20 травня 2021 року у справі №826/16627/18, від 12 березня 2021 року у справі №826/373/18. Зокрема, контролюючий орган у касаційній скарзі зазначає про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. До того ж, безпосереднього впливу процедурного порушення, допущеного при призначенні та проведенні перевірки (заявленого позивачем) на правильність висновків та відповідно обґрунтованість і законність прийнятого за результатами такої перевірки рішення, на думку ГУ ДПС у Вінницькій області, немає. Відповідач не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідно до яких податковому органу забороняється вимагати від платників податків під час перевірки оригінали документів. На переконання контролюючого органу, у відповідності до приписів статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) останній має право на отримання інформації від платника податків для здійснення функцій, визначених законом. На думку відповідача, застосування законодавцем у підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України словосполучення «первинні документи» свідчить про оригінали документів, в іншому випадку було б чітко зазначено про їх копії. З огляду на викладене вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасовані судом безпідставно.   
Позивач, скориставшись своїм правом надав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначив, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. ТОВ «Саноіл-Трейдінг» у відзиві вказує про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, при цьому зазначаючи: по перше, про відсутність у контролюючого органу законних підстав для витребовування у позивача саме оригіналів первинних документів під час проведення перевірки та правомірність надання ним під час перевірки податковому органу засвідчених копій оригіналів первинних документів, по друге, про не доведення відповідачем факту направлення позивачу запиту про надання документів від 14 липня 2022 року №15128/6/02-32-07-01, в якому, зокрема, податковий орган попередив ТОВ «Саноіл-Трейдінг» про наслідки ненадання до перевірки зазначених документів, а також зазначив про передчасність викладених в Акті перевірки висновків відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства та прийняття оскаржуваних рішень, з огляду на не дослідження та ненадання оцінки первинним документам, що стосуються фінансово-господарської діяльності за період, який перевірявся.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі наказу від 16 червня 2022 року №1257к, відповідно до підпункту 19-1.1.6 пункту 19.1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 69.2 статті 69, пункту 200.11 статті 200 підрозділу 10 розділу  XX  перехідних положень ПК України, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Саноіл-Трейдінг" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21 лютого 2022 року №9036949659 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої 26 липня 2022 року складено Акт №4271/02-32-07-03/33561148 (далі - Акт перевірки).
Згідно висновків Акта перевірки встановлено порушення позивачем:
пункту 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 44.1 статті 44, абзацу «б» пункту 200.4, пункту 200.7, пункту 200.9 статті 200 ПК України, в результаті чого TOB "Саноіл-Трейдінг" завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022 року на суму 31 418 920 грн;
пункту 44.1 статті 44, абзацу «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.9 статті 200 ПК України, в результаті чого позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022 року на суму 511 463 грн; занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за січень 2022 року на суму 511 463 грн;
пунктів 192, 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 44.1 статті 44, абзацу «б» пунктів 200.4, 200.7, 200.9 статті 200 ПК України, в результаті чого TOB "Саноіл-Трейдінг" завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 11 130 461 грн (р.21 Декларації "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду") за січень 2022 року;
підпунктів 16.1.5, 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пунктів  44.1, 44.6 статті 44, статті 79, пункту 83.1 статті 83, пункту 85.2 статті 85 ПК України  позивачем не надано до перевірки первинні документи.

На підставі висновків Акта перевірки, контролюючим органом 22 серпня 2022 року прийнято податкові повідомлення-рішення: 
№ 0052350703, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за декларацією №9036949659, за січень 2022 року на 31  418  920 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 15 709 460 грн; 
№ 0052360703, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією № 9036949659, за січень 2022 року у розмірі 511 463 грн; 
№0052370703, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією № 9036949659, за січень 2022 року на 11 130 461 грн,
№0052390703, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020 грн.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем 22 серпня 2022 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та про їх скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України,  контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із підпунктом  75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Пунктом 78.7 статті 78 ПК України  передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями  83,  85  цього  Кодексу.
За приписами пункту 83.1 статті 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до  статті 84 цього Кодексу  та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами  контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Абзацом першим пункту 85.2 статті 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно із пунктом 85.4 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). 
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п 'ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
За приписами пункту  85.8 статті 85 ПК України  передбачено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до пункту 85.7 статті 85 ПК України, отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
Водночас,  пунктом  85.5 статті 85 ПК України  передбачено, що забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Аналогічне положення щодо заборони вилучення оригіналів первинних документів наведено у частині дев`ятій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, відповідач листом від 28 червня 2022 року №14212/602-32-07-01-14 витребував у позивача всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На виконання вказаного листа, TOB "Саноіл-Трейдінг" поштовим зв`язком надіслано до контролюючого органу належним чином засвідчені копії всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Разом з тим, в Акті перевірки від 26 липня 2022 року ГУ ДПС у Вінницькій області зазначено що позивач не надав до перевірки саме оригінали документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, що є порушенням приписів чинного законодавства України та стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Розглядаючи даний спір та надаючи оцінку доводам контролюючого органу щодо правомірності прийняття оскаржуваних рішень, суди попередніх інстанцій зазначили, що у даному випадку у податкового органу були відсутні законні підстави для витребування у позивача саме оригіналів первинних документів, в той час як останнім правомірно на вимогу відповідача надіслано засвідчені належним чином копії документів.
Таким чином, аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства та встановивши фактичні обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2022 року № 0052390703  , яким до ТОВ «Саноіл-Трейдінг» за ненадання до перевірки оригіналів документів застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн.
Щодо доводів відповідача про те, що ним 14 липня 2022 року до електронного кабінету позивача було направлено запит про надання документів №15128/6/02-32-07-01 від 14 липня 2022 року, в якому, зокрема, податковий орган попередив ТОВ «Саноіл-Трейдінг» про наслідки ненадання до перевірки зазначених у запиті документів, то суди попередніх інстанцій вказали на їх безпідставність, зазначивши про те, що документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог  законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"  та «Про електронні довірчі послуги»  та є доступним в електронному кабінеті. Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем. У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику). При цьому, строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 14 липня 2022 року о 13 годині 53 хвилині в електронний кабінет ТОВ «Саноіл-Трейдінг» (https://cabinet.tax.eov.ua/) надійшло два листа від відповідача, по факту за змістом надіслано один і той самий лист, а саме: лист-вимогу з вихідним №02-32-07-01-14, реєстраційним номером 15125/6/02-32-07-01-14 від 14 липня 2022 року. У наведеному листі-вимозі відповідач вимагав від позивача у термін до 15 липня 2022 року провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться у залишку. Жодних інших листів чи документів від податкового органу 14 липня 2022 року до електронного кабінету позивача не надходило.
За таких обставин,  суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що контролюючим органом не доведено сам факт направлення платнику податків листа-вимоги від 14 липня 2022 року щодо подання документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки.
Пунктом  198.3 статті 198 ПК України  передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1 статті 193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
За приписами пункту  198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11 статті 201  цього  Кодексу.
Відповідно до пункту  200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно із пунктом  200.2 статті 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
З аналізу наведених норм вбачається, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Тобто, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, у первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, відповідно до вимог  статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Разом з тим, не дослідження контролюючим органом первинних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності позивача за період, який перевірявся вказує на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства зроблені без належної оцінки та дослідження необхідних документів, що як наслідок, вказує на передчасність викладених в Акті перевірки висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій вирішуючи даний спір обґрунтовано зазначили, що висновки контролюючого органу про завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022 року на суму 31418920 грн, завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022 року на суму 511463 грн та заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за січень 2022 року на суму 511463 грн, завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 11130461 грн (р.21 Декларації "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду") за січень 2022 року є передчасними та  хибними, оскільки зроблені без всебічного дослідження первинних документів, які є в наявності у позивача та копії, яких були надані ТОВ «Саноіл-Трейдінг» до перевірки.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ГУ ДПС у Вінницькій області не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 22 серпня 2022 року №0052350703, №0052360703, №0052370703, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та про скасування оскаржуваних рішень.
За приписами частин першої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
У касаційній скарзі ГУ ДПС у Вінницькій області як на підставу для скасування рішень судів попередніх інстанцій посилалося на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення не врахували правову позицію викладену Верховним Судом у постановах від 8 вересня 2018 року у справі №816/228/17, від 29 листопада 2021 року у справі №280/1367/20, від 6 липня 2022 року у справі №815/551/14, а також від 1 червня 2022 року у справі №280/597/19, від 20 травня 2021 року у справі №826/16627/18, від 12 березня 2021 року у справі №826/373/18, які на його думку, ухвалені у подібних правовідносинах. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає такі посилання безпідставними, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що обставини справ №816/228/17, №280/1367/20, №815/551/14, №280/597/19, №826/16627/18, від 12 березня 2021 року у справі №826/373/18 та справи, що розглядається є відмінними.
Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2023 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.
Згідно із частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено  10 серпня 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх