ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року	Львів	Справа № 380/18899/22 пров. № А/857/6198/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Гінди О. М., Пліша М. А., 
з участю секретаря судового засідання –      Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у справі №380/18899/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції – Коморний О. І.,
час ухвалення рішення – 24.02.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 24.02.2023 року,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача – Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 4 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24 жовтня 2022 року №3015 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині застосування до начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28 листопада 2022 року №583 о/с про звільнення зі служби в поліції начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 з 28 листопада 2022 року; поновити його на службі в Національній поліції на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що згідно з наказом №3015 від 24 жовтня 2022 року за грубе порушення службової дисципліни до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Зазначає, що висновок службового розслідування дублює матеріали кримінального провадження, а саме: обставини наведенні у тексті підозри. Йому не зрозуміло, в чому саме проявилося грубе порушення службової дисципліни та вимог зазначених у протиправному наказі, статей Законів України “Про Національну поліцію”, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських та чим це підтверджується. Звертає увагу, що сам по собі факт повідомлення ОСОБА_2 про підозру у кримінальному провадженні №62022140110000169 від 09 вересня 2022 року за ч.2 ст.365 КК України не свідчить про вчинення ним, чи його співробітниками дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції. З врахуванням наведеного вважає, що оскаржувані накази прийняті відповідачем за відсутності належних доказів факту вчинення ним дисциплінарного проступку та без доведення його вини, що є підставою для їх скасування, та поновлення його на службі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ОСОБА_1 , як керівник, несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення її дотримання, зобов`язаний був контролювати та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень у період зайняття ним цієї посади. Крім того, звертає увагу, що, приймаючи рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, Управління врахувало, що позивач мав діюче дисциплінарне стягнення – звільнення з посади, оголошене наказом ГУНП від 17 жовтня 2022 року №2939, а також керувалось вимогами наказу Національної поліції України №507 від 19 липня 2022 року «Про заходи  щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції». Вказує, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідачем обрано обґрунтовано та з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник позивача (апелянта) – Заремба О. О. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Представник відповідача – Невелич Ю. В. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 08 жовтня 2010 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року по 28 листопада 2022 року в Національній поліції України, зокрема з 19 лютого 2021 року на посаді – начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції, про що свідчить послужний список ОСОБА_1 за особистим № М-201476 (0078438).
28 вересня 2022 року на адресу начальника ГУНП у Львівській області від старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області надійшов рапорт, в якому зазначено, що 28 вересня 2022 року до Головного управління Національної поліції надійшла інформація про те, що 09 вересня 2022 року слідчими Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові розпочато кримінальне провадження №62022140110000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з чим просить дозволу на організацію службового розслідування, оскільки у діях окремих посадових осіб ГУНП у Львівській області можливі порушення службової дисципліни. Попередньо установлено, що поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_2 , поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції Стефаник О. М., інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_3 01 вересня 2022 року, перебуваючи у с.Бітля, Турківського район, Львівської області, перевищивши свої службові повноваження, застосували насильство та зброю відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Інформація про застосування до вказаних осіб зброї 01 вересня 2022 року до ГУНП не надходило.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2763 від 29 вересня 2022 року “Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків” за фактом надходження до ГУНП у Львівській області інформації про можливі порушення службової дисципліни допущенні окремими працівниками відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП, що зокрема, призвели до внесення 09 вересня 2022 року відомостей в ЄРДР №62022140110000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків працівників, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та визначено робоче місце, службовий кабінет №28 Самбірського РВП ГУНП.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2894 від 12 жовтня 2022 року “Про продовження службового розслідування” продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 29 вересня 2022 року №2763, з 13 жовтня 2022 року по 27 жовтня 2022 року.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2961 від 19 жовтня 2022 року “Про допуск до виконання службових обов`язків окремих працівників ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП” у зв`язку з завершенням 19 жовтня 2022 року службового розслідування допущено до виконання службових обов`язків за займаними посадами, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 19 жовтня 2022 року, яким встановлено, що “ 28 вересня 2022 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП про те, що 09 вересня 2022 року слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, розпочато кримінальне провадження №62022140110000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України відносно окремих працівників відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, зокрема поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції Стефаника Олександра Миколайовича та інспектора СРПП відділення поліції №2 Самбірською РВП ГУНП лейтенанта поліції Швеця Михайла Михайловича, які, 01 вересня 2022 року, перебуваючи біля с.Ісаї, Самбірського району, Львівської області, перевищивши свої службові повноваження, застосували насильство та зброю відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , при цьому інформація про застосування до вказаних осіб зброї 01 вересня 2022 року до ГУНП не надходила.
На підставі зібраних матеріалів у ході проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що 01 вересня 2022 року о 19:00 у наряд ГРПП “Тайга 352” на службовому автомобілі марки “Toyota Prius” н.з. НОМЕР_1 заступили сержант поліції ОСОБА_9 , сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , які близько 23:20 год. 01 вересня 2022 року біля населеного пункту с. Ісаї, Самбірського району помітили підозрілий автомобіль марки “Субару”, н.з. НОМЕР_2 , який порушував правила дорожнього руху. При спробі поліцейських зупинки даний автомобіль, водій якого на законну вимогу поліцейських не реагував, однак в подальшому під час переслідування вищезазначений автомобіль було зупинено. В ході спілкування із водієм даного транспортного засобу громадянином ОСОБА_4 в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора “Драгер” або у медичному закладі, на що гр. ОСОБА_4 погодився пройти такий тест у медичному закладі. У подальшому гр. ОСОБА_4 було затримано, одягнено спецзасіб “кайданки”, так як він чинив опір поліцейським та доставлено у КНП Турківська центральна міська лікарня, що за адресою: м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, на освідчення. При цьому, вищезазначені працівники поліції проявили непрофесійне та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, а саме: умисно і свідомо не дотрималися вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки, на портативні відеореєстратори, що були у їх користуванні, внаслідок чого не надається можливим об`єктивно надати правову оцінку діям поліцейським та встановити всі обставини події за участі ОСОБА_4 , що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень. Такими діями вказані вище працівники поліції порушили пункт 5 розділу II, пункт 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026. Крім цього, дисциплінарною комісією під час перегляду записів із камер відеоспостереження, яка розміщена на фасаді КНП Турківська центральна міська лікарня, установлено, що сержант поліції ОСОБА_2 допустив конфлікт із громадянином ОСОБА_4 , в ході якого, виявивши свою агресію, зневагу, зверхність і необ`єктивність, при цьому наносив останньому по тілу ряд ударів руками та ногами, чим порушив вимоги п.5 розділу І та п.п.3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та скоєно вчинок, який дискредитує та підірвали авторитет поліції. Під час даних подій на території КНП Турківська центральна міська лікарня знаходились сержант поліції ОСОБА_9 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , які, будучи поліцейськими, бачучи неправомірні дії зі сторони свого колеги поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 , зобов`язані були негайно вжити всіх можливих заходів щодо припинення таких дій та про факти катування та наміри їх застосування обов`язково повинні були доповісти про це безпосередньому керівництву, однак останні цього не зробили, чим самоусунулись від виконання службових обов`язків, в результаті чого порушили вимоги п.4 ст.7 Закону України “Про Національну поліцію”.
У подальшому, сержант поліції Стефаник О.М., сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулись із рапортом (про що свідчать проставленні підписи) на ім`я начальника ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_12 , про подію, яка мала місце 01 вересня 2022 року у с. Ісаї, Самбірського району, а саме: застосування відносно гр. ОСОБА_4 спецзасобу “кайданки”, однак з метою введення в оману керівництво ВнП. №2 Самбірського РВП ГУНП дані поліцейські укрили застосування фізичної сили до гр. ОСОБА_4 .
Як установлено у ході проведеного службового розслідування, своїми діями, сержант поліції Стефаник О.М., сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги ст.18 Закону України “Про Національну поліцію”, у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також вимоги п.5 розділу І, абз.1, 5 п.1 розділу II та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України “Про Національну поліції”, “Про Запобігання корупції” та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, допустили грубе порушення службової дисципліни.
При цьому, установлено, що надзвичайній події серед особового складу СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП сприяло самоусунення від виконання службових обов`язків зі сторони заступника начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_13 та неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП зі сторони начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , які відповідно до п.1 ст.3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, як керівники, несуть відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни, зобов`язані контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, однак належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства, чим допустили грубе порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію” та вимог ст.1, 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. Водночас, як установлено службовим розслідуванням, капітан поліції ОСОБА_1 01 вересня 2022 року перебував на місці події у с.Ісаї, Самбірського району, не прийняв жодних мір щодо запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, самоусунувся від контролю за дотриманням службової дисципліни зі сторони окремих працівників СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, тому дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що вчинення таких дій зі сторони капітана поліції ОСОБА_1 необхідно вважати грубим порушенням службової дисципліни”.
Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області затверджений начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області 19 жовтня 2022 року.
У висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 19 жовтня 2022 року також зазначено, що в ході проведення службового розслідування, 06 жовтня 2022 року дисциплінарною комісією, проведено огляд відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована на фасаді будівлі КПП “Турківська центральна міська лікарня” Турківської міської ради, що за адресою м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, з якого вбачається, що початок відеозапису відображає стоянку транспортних засобів поблизу приміщення Турківської центральної міської лікарні. У нижньому лівому куті камери розташований службовий автомобіль марки “Nissan Patrol” н.з. НОМЕР_3 , поблизу якого о 00:14:26 знаходяться двоє поліцейських у форменому одязі, один із яких одягнутий у світло відбиваючий жилет, як в подальшому встановлено, що це інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_14 , іншим є поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП старший сержант поліції Роман Білас, які розмовляють по мобільних телефонах, та через декілька хвилин сідають у службовий автомобіль. У подальшому, о 00:25:43 на стоянку заїжджає службовий автомобіль марки “Toyota Prius” н.з. НОМЕР_4 та при зупинці зі сторони водійських дверей даного автомобіля виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_15 , а з правих задніх дверей виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_16 та підходять до службового автомобіля марки “Nissan Patrol”. У цей же час із вищевказаного автомобіля виходять лейтенант поліції ОСОБА_14 та старший сержант поліції ОСОБА_17 , де у подальшому останній відчиняє задні ліві двері службового автомобіля Nissan Patrol” та із салону виходить ОСОБА_18 , на руках якого знаходились кайданки в положенні “руки назад”, із правого боку дверей автомобіля також виходить гр. ОСОБА_19 . В подальшому між поліцейськими та цивільними розпочинається розмова. Так, о 00:28:09 із службового автомобіля “Toyota Prius” самостійно, відкривши задні ліві двері, виходить ОСОБА_20 , на руки якого одягнені кайданки у положенні “руки спереду” та підходить до групи поліцейських та цивільних осіб, які розмовляють між собою. У цей час сержант поліції ОСОБА_15 звертається до ОСОБА_21 , та починає розмову із ним на підвищених тонах, а саме: “Звідки ти приїхав?”, “Ти був один, документи?”, “Ви ох (нецензурна лексика)”, “Та ти затриманий, чи ти не поняв бл (нецензурна лексика)”, “Що з Вами робити бл (нецензурна лексика)”?, дана сварка переростає у бійку, під час якої сержант поліції ОСОБА_15 о 00:28:59 наносить два удари правою рукою в область голови ОСОБА_22 , який в цей час перебуває у кайданках. При цьому, сержант поліції ОСОБА_15 викрикує: “Будеш ще?”, “Питаю, будеш ще раз?”, після чого зловивши його лівою рукою за наручники починає правою рукою наносити ряд ударів у область спини та голови останнього, який кричить від болю: “А бл (нецензурна лексика)”. При цьому, сержант поліції ОСОБА_15 штовхає його на землю, де наступивши на нього коліном продовжує наносити йому ряд ударів в область голови. В подальшому сержант поліції ОСОБА_15 піднімає ОСОБА_21 , із землі та викрикує: “Стань нах (нецензурна лексика), бігом я сказав, бігом встав, Ти мене чуєш?”, “Проси вибачень у мене”, “на Ви і шепотом до мене сук (нецензурна лексика)”, “Проси вибачень уєб (нецензурна лексика)”, під час цього, наносить затриманому ще декілька ударів ногою по ногах та тулубу. Після цього, сержант поліції ОСОБА_15 затискає кайданки на руках затриманого, при цьому спричиняє біль остатньому, який при цьому викрикує “А бл (нецензурна лайка)”, “не тисни, а руки”, але це не стримує агресію зі сторони сержанта поліції ОСОБА_23 , який кричить до затриманого: “плач су (нецензурна лайка), я не чую, щоб ти плакав”, “болить?”, “а мене не боліло, як ти мене бив, чи що?”, “говори, культури тебе навчити?”, при цьому, сержант поліції ОСОБА_15 правою рукою наносить три удари затриманому в область голови та шиї. Так, о 00:30:58 сержант поліції ОСОБА_15 , попускає “кайданки” на руках ОСОБА_21 та звертається до останнього: “зараз йдеш у лікарню і дуєш в трубку”. У 00:31:45 поліцейські разом із затриманими переміщаються за сектор огляду камери відеоспостереження, ймовірно ідучи у приміщення Турківської центральної міської лікарні для проведення медичного освідування. О 00:31:49 зі сторони правих передніх дверей автомобіля виходить інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_24 , одягнутий у світло відбиваючий жилет та оглядає задню частину салону і багажного відділення автомобіля “Toyota Prius” після чого, ймовірно, також іде у приміщення Турківської центральної міської лікарні. Також слід зазначити, що під час нанесення тілесних ушкоджень сержантом поліції ОСОБА_25 затриманому ОСОБА_26 усі поліцейські, які знаходились на той час на місці події жодним чином не перешкоджали та не припиняли неправомірні дії сержанта поліції ОСОБА_23 . О 00:35:00 до службового автомобіля “Toyota Prius” підходить поліцейський, який замикає автомобіль, а саме: ставить його на сигналізацію. В подальшому, до закінчення відеозапису на ньому не відбувається жодних подій. Дисциплінарною комісією встановлено учасників подій, які були присутні на записах з камер відеоспостереження.
Проаналізувавши вищевказані пояснення, встановлено розбіжність між оглядом відеоспостереження та поясненнями, які надали старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , оскільки дані поліцейські були присутні під час неправомірних дій вчинених зі сторони сержанта поліції ОСОБА_23 . Вказане свідчить про те, що старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявили нещирість під час надання пояснень та намагались ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяли проведенню службового розслідування.
Згідно з базою ІКС ІПНП установлено, що 01 вересня 2022 року о 23:52 у ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП зареєстровано повідомлення (ЄО №2492) про те, що на лінію “ 102” зателефонував лейтенант поліції ОСОБА_3 та повідомив, що в с. Ісаї, Самбірського району відбувається конфліктна ситуація, під час якої невідомі особи вчиняють опір працівникам поліції, при цьому наносять тілесні ушкодження працівникам поліції. Виїздом СОГ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП о 00:35 02 вересня 2022 року слідчим СВ Самбірського РВП лейтенантом поліції Філь І., забито рішення, що правопорушники на місці події чинили опір, їх зупинено, опитано та відпущено, тілесні ушкодження поліцейські не отримали.
Позивачем під час службового розслідування надано письмові пояснення від 05 жовтня 2022 року, які також наявні у висновку службового розслідування від 19 жовтня 2022 року , в яких позивач пояснив, що 01 вересня 2022 року близько 23:50 до нього на мобільний телефон зателефонував інспектор СРПП лейтенант поліції ОСОБА_3 та повідомив, що у них виник конфлікт з невідомими особами, оскільки мобільна мережа по місцю їх перебування погана, тому ОСОБА_1 чітко не розчув, де саме відбувається конфлікт. Після цього, він неодноразово набирав даного інспектора щодо з`ясування більше інформації та і місце самої події конфлікту, однак зв`язку з ним вже не було. Після цього, ОСОБА_1 зателефонував до оперативного чергового ОСОБА_27 , щоб дізнатися більше інформації про події за участю працівників ГРПП, на що ОСОБА_27 повідомив, що в селі Ісаї, Самбірського району відбувається конфлікт. Одразу ОСОБА_1 вийшов із будинку та сів у свій власний автомобіль та поїхав на місце події. Коли ОСОБА_1 приїхав у с. Ісаї побачив на проблискуючих маячках службовий автомобіль, вийшовши з автомобіля підійшов до працівників поліції та побачив ще декілька цивільних осіб, які перекрикувалися між собою, в цей час працівники поліції взяли до службового автомобіля одну чи дві цивільних особи і вирушили до відділу поліції, чого саме ОСОБА_1 не відомо. Однак в той час ОСОБА_1 почув із салону автомобіля, що хтось із працівників поліції сказав, що в ОСОБА_2 відсутній нагрудний знак. Після цього, ОСОБА_1 залишився на місці події та спільно із невідомою особою жіночої статі шукали даний нагрудний знак, але не знайшли, після цього, ОСОБА_1 поїхав по місцю проживання. Працівниками ГРПП у подальшому відносно порушника складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ст.ст.126, 122-2 КУпАП. Зранку, на наступний день ОСОБА_1 повторно повернувся на місце події, щоб продовжити шукати нагрудний знак, до пошуку долучилися ще дві особи жіночої статті, які проживали поруч. Оглянувши територію нічого виявлено не було, після чого ОСОБА_1 поїхав на роботу. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що ним неодноразово особовому складу наголошується щодо дотримання дисципліни, законності ввічливому ставленні до громадянин і знань закону України про поліцію, а саме: ст.31 по 46, оскільки вони використовуються повсякденно під час несення служби працівниками ГРПП. Також, у своєму поясненні ОСОБА_1 додатково зазначив, що про будь-який випадок застосування фізичної сили чи вогнепальної зброї під час конфлікту ОСОБА_1 не відомо.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3015 від 24 жовтня 2022 року “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП” за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.7,8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абз.2,3 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0078438) застосувати дисциплінарне стягнення – звільнення із служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №583о/с від 28 листопада 2022 року відповідно до Закону України “Про Національну поліцію” зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): капітана поліції ОСОБА_1 (0078438) начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП звільнено з 28 листопада 2022 року.
Судом першої інстанції також встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17 жовтня 2022 року  “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП” до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог наказу МВСУ від 09.11.2016 №1179, наказу МВСУ від 18.12.2018 №1026, самоусунення від виконання службових обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення також підтверджується послужним списком ОСОБА_1 за особистим № М-201476 (0078438).
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази оскарження наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17 жовтня 2022 року; позивач не зазначає про те, що має діюче дисциплінарне стягнення, яке не знято в установленому законодавством порядку чи скасовано рішенням суду.
При цьому, позивач, вважаючи пункт 4 наказу №3015 від 24 жовтня 2022 року  “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП” та наказ №583о/с від 28 листопада 2022 року Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними та таким, що підлягають скасуванню, звернувся у суд з цим позовом.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, зокрема неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання законодавства, а тому пункт 4 наказу №3015 від 24 жовтня 2022 року  “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП” та наказ №583о/с від 28 листопада 2022 року Головного управління Національної поліції у Львівській області, яким до начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції прийняті на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є правомірними та підстави для їх скасування відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначено Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 №580-VIII, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних наказів (далі – Закон №580-VIII).
Згідно зі ст.2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
За змістом ст.6 Закону №580-VIII поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Ст.8 Закону №580-VIII передбачає, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: “Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки”.
За змістом ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України “Про електронні комунікації”; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.
Ч.1 ст.42 Закону №580-VIII передбачає, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.
Відповідно до ч.2, 3 ст.42 Закону №580-VIII фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.
Згідно з ч.4 ст.42 Закону №580-VIII для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби, зокрема: 1) гумові та пластикові кийки; 2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо); 4) засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії; 5) засоби примусової зупинки транспорту.
За змістом ч.7 ст.42 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.
Ст.43 Закону №580-VIII передбачає, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.
Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку.
Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.
Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.
Відповідно до ч.1,2 ст.44 Закону №580-VIII поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.
Згідно з ч.3 ст.45 Закону №580-VIII визначені загальні правила застосування спеціальних засобів, зокрема: 1) кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.
За змістом п.6 ч.4 ст.45 Закону №580-VIII поліції (поліцейському) заборонено, зокрема застосовувати кайданки більше ніж 2 години безперервного використання або без послаблення їх тиску.
Ч.6 ст.45 Закону №580-VIII передбачає, що поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу. Якщо поліцейський заподіяв особі поранення або каліцтво внаслідок застосування до неї спеціального засобу, керівник такого поліцейського зобов`язаний негайно повідомити про це відповідного прокурора.
Відповідно до ч.1,2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За змістом ч.2, 3 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Поняття службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження врегульовано Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від  15.03.2018  №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України “Про Національну поліцію”, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.
Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.
Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.
Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.
За змістом ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема: 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
Відповідно до ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Ст.12 Дисциплінарного статуту передбачає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч.1, 2, 3 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (ч.5 ст.13 Дисциплінарного статуту).
За змістом ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачає, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Згідно зі ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України “Про захист персональних даних”, “Про державну таємницю” та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України “Про захист персональних даних”, “Про державну таємницю” та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.
За змістом ч.1-12 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема, є: 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.23 Дисциплінарного статуту строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення з посади - протягом одного року.
Разом з тим, Законом України “Про внесення змін до законів України “Про Національну поліцію” та “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану” від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V “Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану”.
Згідно зі ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.
За змістом ч.1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Відповідно до ч.1,2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (абз.1 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (абз.5 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі ст.37 Закону України “Про запобігання корупції”, Закону України “Про Національну поліцію” з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі-Правила №1179).
Відповідно до п.1-4 розд.І Правил №1179 правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України “Про Національну поліцію”, “Про запобігання корупції”, інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.
Під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.
Згідно з п.1, 2 розд.ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Під час виконання службових обов`язків поліцейському, зокрема заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
Розділом ІІІ Правил №1179 встановлено, що поліцейський не має права обмежувати свободу людини, крім як на підставах та в порядку, визначених законом.
Згідно з п.2, 4, 5, 6 розд.ІІІ Правил №1179 поліцейський зобов`язаний пояснити затриманій особі зрозумілою для неї мовою підстави для затримання та права затриманої особи, надати можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника, а також повідомити про факт затримання третій особі, яку повинна обрати затримана особа.
Поліцейський не повинен піддавати катуванню затриманих осіб, допускати жорстоке, нелюдське або таке, що принижує людську гідність, ставлення до них.
Поліцейський повинен забезпечити людське ставлення та повагу до затриманої особи.
Поліцейський може застосувати заходи поліцейського примусу до затриманої особи лише у передбачених законом випадках, з дотриманням вимог законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу.
Відповідно до п.2,3,4,5 розд.IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.
За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості.
Згідно з п.1, 2, 3 розд.V Правил №1179 керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.
Керівник органу (підрозділу) поліції у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення підлеглими зобов`язаний у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції.
Керівник органу (підрозділу) поліції повинен: бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України; заохочувати етичну поведінку; запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування врегульовано Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893.
За змістом абз.2 п.2 розд.ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Пункт 1 розд.V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до п.4 розд.V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з п.13 розд.V Порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
За змістом п.1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин вчинення дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа вчинила дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.
Матеріалами справи стверджується, що за фактом надходження до ГУНП у Львівській області інформації про можливі порушення службової дисципліни допущенні окремими працівниками відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП, що, зокрема, призвели до внесення 09 вересня 2022 року відомостей в ЄРДР №62022140110000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України Головним управлінням Національної поліції у Львівській області прийнято наказ №2763 від 29 вересня 2022 року “Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків”, яким призначено службове розслідування у формі письмового провадження та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків працівників, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та визначено робоче місце, службовий кабінет №28 Самбірського РВП ГУНП.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 19 жовтня 2022 року, яким, зокрема, встановлено, що надзвичайній події серед особового складу СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП сприяло самоусунення від виконання службових обов`язків зі сторони заступника начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_13 та неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП зі сторони начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , які відповідно до п.1 ст.3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, як керівники, несуть відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни, зобов`язані контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, однак належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства, чим допустили грубе порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію” та вимог ст.1, 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. 
Разом з тим, службовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 01 вересня 2022 року перебував на місці події у с. Ісаї, Самбірського району, не прийняв жодних мір щодо запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, самоусунувся від контролю за дотриманням службової дисципліни зі сторони окремих працівників СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, тому дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що вчинення таких дій зі сторони капітана поліції ОСОБА_1 необхідно вважати грубим порушенням службової дисципліни.”. При цьому, ОСОБА_1 не заперечує факт перебування на місці події та зазначає про це у поясненнях.
Крім того, службовим розслідуванням із камер відеоспостереження, яка розміщена на фасаді КНП Турківська центральна міська лікарня, встановлено, що сержант поліції ОСОБА_2 допустив конфлікт із громадянином ОСОБА_4 , в ході якого виявивши свою агресію, зневагу, зверхність і необ`єктивність, при цьому наносив останньому по тілу ряд ударів руками та ногами, чим порушив вимоги п.5 розділу І та п.п.3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та вчинено вчинок, який дискредитує та підірвали авторитет поліції. Під час даних подій, на території КНП Турківська центральна міська лікарня, знаходились сержант поліції ОСОБА_9 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , які, будучи поліцейськими, бачучи неправомірні дії зі сторони свого колеги поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 , зобов`язані були негайно вжити всіх можливих заходів щодо припинення таких дій та про факти катування та наміри їх застосування обов`язково повинні були доповісти про це безпосередньому керівництву, однак останні цього не зробили чим самоусунулись від виконання службових обов`язків, в результаті чого порушили вимоги п.4 ст.7 Закону України “Про Національну поліцію”.
Матеріалами справи також стверджується, що 11 листопада 2022 року підлеглому ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (а.с. 116, том 1).
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 як безпосередній керівник ОСОБА_2 здійснював належний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованими особами, проводив профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, вчиняв повсякденні дієві заходи, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог законодавства. Доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.
Як вбачається з матеріалів справи, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог наказу МВСУ від 09.11.2016 №1179, наказу МВСУ від 18.12.2018 №1026, самоусунення від виконання службових обов`язків, що підтверджується Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17 жовтня 2022 року  “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП”.
Крім того, суд першої інстанції правильно зауважив, що у матеріалах справи відсутні докази оскарження наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17 жовтня 2022 року або його погашення чи зняття.
Так, положеннями ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Таким чином, відповідач, керуючись імперативною нормою ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту, наклав на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення за наслідками службового розслідування суворіше ніж попереднє, а саме: звільнення із служби в поліції.
Колегія суддів зазначає, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності вчинення ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.
З системного аналізу правових норм, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, а тому враховуючи зміст наданих пояснень, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно надано аналіз зазначеним обставинам висновку службового розслідування та оскаржуваним наказам про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які ґрунтуються на самостійних підставах недотриманням вимог Закону України “Про Національну поліцію”, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміст матеріалів дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 свідчить про неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання законодавства. Крім того, позивачем не надано доказів, які спростовують висновки дисциплінарного провадження та можуть свідчити про не вчинення дисциплінарного проступку. Таким чином, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби з поліції є правомірним і пропорційним.
Колегія суддів вважає, що у межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника; висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення; в діях позивача, наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, зокрема неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання законодавства, а тому пункт 4 наказу №3015 від 24 жовтня 2022 року “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП” та наказ №583о/с від 28 листопада 2022 року Головного управління Національної поліції у Львівській області, яким до начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції прийняті на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є правомірними та підстави для їх скасування відсутні. Крім того, оскільки відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів, то позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, як похідних, задоволенню не підлягають.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у справі №380/18899/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.