ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/578/23 Справа № 190/239/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Шавкун Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "Лазурне" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,750 га, з кадастровим номером 1224587000:01:001:0053, що розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.
22 серпня 2012 року між ним та фермерським господарством "Лазурне" укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого господарство отримало в оренду зазначену земельну ділянку.
Позивач зазначає, що фермерське господарство "Лазурне" систематично порушувало умови зазначеного договору оренди землі щодо своєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою та у 2021 році перестало виплачувати орендну плату, у зв`язку з чим він неодноразово в усній формі звертався до відповідача про виплату йому орендної плати, проте жодного разу отримати орендну плату не зміг.
28 вересня 2021 року, з метою отримання орендної плати він надіслав відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, яке відповідачем отримано 02 жовтня 2021 року, та залишено останнім без задоволення. 
Станом на 11 лютого 2022 року заборгованість відповідача перед ним за договором оренди земельної ділянки за 2021 рік становить 20 893,25 грн., з яких: орендна плата – 3 150,50 грн., пеня – 163,83 грн., орендна плата в натуральній формі 2 000 кг фуражного зерна по ціні 7 400 грн. за 1 000 кг. (відповідно до загальнодоступної інформації в мережі інтернет), що становить 14 800 грн. і відповідно пеня – 769,60 грн., орендна плата в натуральній формі 100 кг. насіння соняшника по ціні 19100 грн. за 1000 кг. (відповідно до загальнодоступної інформації в мережі інтернет), що становить 1 910 грн. і відповідно пеня – 99,32 грн. 
Враховуючи, що він планував за рахунок орендної плати в натуральній формі утримувати підсобне господарство, а кошти витрачати на комунальні послуги, вважає дії відповідача по несплаті орендної плати за землю, істотним порушенням умов договору, що завдали йому значної матеріальної шкоди і є підставою для розірвання договору оренди. 
Позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2012 року, укладений між ним та Фермерським господарством "Лазурне", та стягнути з відповідача плату за оренду земельної ділянки за 2021 рік у розмірі 20893,25 грн. та судові витрати у справі.
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для розірвання договору оренди, у зв`язку із ненаданням належних та допустимих доказів на підтвердження факту систематичної невиплати відповідачем орендної плати або наявності інших підстав для розірвання договору оренди землі.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, а зроблені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що виразилося у невстановленні судом систематичного порушення умов договору в частині орендної плати. Вказує, що підставою звернення до суду стало не єдина відмова відповідача здійснити розрахунок за оренду земельної ділянки в 2021 році, а систематичне невиконання умов п. 9 договору оренди земельної ділянки починаючи з 2013 року, що належить до підстав розірвання договору оренди. Крім того, не погоджується з розподілом судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,750 га., кадастровий номер 1224587000:01:001:0053, яка розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. (а.с.12)
22 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством "Лазурне" укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,750 га., у тому числі ріллі 6,750 га, кадастровий номер 1224587000:01:001:0053, яка розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області строком на 15 років.(а.с.8-10).
Згідно п.9 зазначеного договору, орендна плата є договірною та виплачується орендарем щорічно у формі яку обирає для себе орендодавець за згодою сторін. В грошовій формі: 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання цього договору або 3 150,50 грн на рік, що фіксується письмово, але не менше розміру, встановленого законодавством України. В натуральній формі та відробітковій: за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар розраховується з орендодавцем фуражним зерном в розмірі 2000 кг та насінням соняшника в розмірі 100 кг (Держстандарт, франко-склад орендаря), оранка присадибної ділянки 0,35 га. При перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду землі на грошову використовується фактична собівартість продукції, що склалася у господарстві за минулий рік.
п.14 договору, - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1%.
п.37 договору- розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається через кожні п`ять років оренди за умови, якщо одна сторона попередила іншу в письмовій формі за один рік до розірвання договору оренди.
Згідно копії акту прийняття-передачі земельної ділянки, ОСОБА_1 передав в оренду голові фермерського господарства "Лазурне"Конопат В.О. земельну ділянку площею 6,750 га., кадастровий номер 1224587000:01:001:0053, яка розташована на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області строком на 15 років (а.с.11).
28 вересня 2021 року ОСОБА_1 повідомив орендаря про намір розірвати договір оренди в односторонньому порядку з 28 вересня 2022 року, оскільки бажає самостійно використовувати власну земельну ділянку (а.с.13). Повідомлення про вручення поштового відправлення (зворотній бік а.с.13) свідчить про те, що відповідачем отримано звернення позивача 02 жовтня 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 2 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі – ЗК України), Цивільним кодексом України (далі – ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю». Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Згідно з пунктами 9.1, 11 договору оренди землі розмір орендної плати за рік у грошовій формі становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3 150,50 грн. та сплачується орендарем до 25 грудня поточного року.
Звертаючись з позовом до суду та обґрунтовуючи заявлені вимоги як на підставу для розірвання договору, ОСОБА_1 , серед іншого, посилався на наявність систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки, зокрема, строків виплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021 рік, що є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, що в подальшому передбачена договором сума орендної плати була виплачена в повному обсязі. 
У цьому випадку має місце несвоєчасне виконання фермерським господарствомзобов`язання перед позивачем, що виникли у 2021 році, проте це не свідчить про систематичність порушення умов договору оренди земельної ділянки. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність двох і більше випадків своєчасної несплати орендної плати відповідачем. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, правильно застосував вказані норми матеріального та процесуального права, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факт систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, що давало б підстави для його розірвання.
Доводи апеляційної скарги щодо висновку суду першої інстанції лише стосовно однієї позовної вимоги про розірвання договору, не заслуговують на увагу, оскільки рішення суду першої інстанції містить обґрунтовано викладений у мотивувальній частині судового рішення висновок про виконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати за 2021 рік. Отже, вищезазначені доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Аргументи апеляційної скарги з приводу часткової виплати фермерським господарством орендної плати за 2021 рік, що є систематичною несплатою орендної плати починаючи з 2013 року та належить до підстав розірвання договору оренди не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та переоцінки доказів у справі.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на невідповідність розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не заслуговують на увагу колегії суддів, у зв`язку із недоведеністю неспівмірності вищезазначених витрат.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова