УХВАЛА

31 липня 2023 року 
м. Київ
справа №990/151/23
адміністративне провадження №П/990/151/23
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд),
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейства України, Президента України про визнання протиправними дій,
УСТАНОВИВ:
24 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Держави Україна, Казначейства України, Президента України  із вимогами:
"1) установити право на правову допомогу згідно зі статтею 59 Конституції України в період з 2022 рік по 01 квітня 2023 року;
2) установити факт звернення за правовою допомогою;
3) установити факт чи була отримана така допомога, у якому обсязі;
4) визнати судом на підставі фактів, установлених судом, що правова допомога не була надана в повному обсязі, і що стаття 59 Конституції України була порушена, а юридична допомога не отримана;
5) установити судом рівень доходу за період з 2020 року по 2023 рік, що має значення, щоб підтвердити, що позивач не мав достатнього доходу, щоб сплатити адвоката у 4-х справах на суму 400000 грн. Розрахунок суми згідно з цінами у Києві за складання і щоб справа потрапила до суду, вартість однієї справи 100000 гривень. Це без відання в суді, у суді буде більше, це лише за подання позову та розгляд. Чотири справи на 100000 гривень - 400000 гривень;
6) відшкодувати державою збитки від неотриманої правової допомоги ;
7) встановити факт звернення до поліції, Генеральної прокуратури, ГБР, Міністерства юстиції, суду за фактом заподіяння шкоди здоров`ю, а також не наданням медичної допомоги, причому не тільки позивачу, а і його матері ОСОБА_2 , 1953 року народження; установити бездіяльність кожного з перерахованих органів та незаконну відмову у відкритті справи;
8) установити шкоду, заподіяну здоров`ю, через недостатній рівень пенсії для проживання;
9) відшкодувати шкоду завдану здоров`ю шляхом відшкодування грошима цієї допомоги, приблизна оцінка 500000-5000000 гривень, враховуючи відсутність безкоштовної медицини в Україні, оцінити цю шкоду в 3000000 гривень та відшкодувати. Гроші підуть на лікування, ліки, обстеження, оплату санітарно-курортного лікування;
10) відшкодувати втрачений час на судову підготовку, написання позовів, консультації з юристами, що забрало майже весь час, який позивач мав використати на лікування, яке не може отримати через злочинну реформу, яку почала робити ОСОБА_3 , громадянка США, постанову Кабінету Міністрів України, яка спрямована на знищення медицини. Якщо раніше позивач міг піти до будь-якого лікаря і отримати допомогу відразу, міг викликати швидку, то зараз, щоб зробити просто УЗД потрібно три місяці,  що не сприяє під час поставити діагноз і надати під час лікування. Винен у цьому Кабінет Міністрів України, Зеленський, так як країна у смартфоні його ініціатива, що порушує права позивача, встановлені статтями 22, 24, 32, 46, 48, 49 Конституції України, до того ж витрати у розмірі 10000 гривень на рік до бюджету на купівлю та обслуговування смартфона закладені не були. Час життя є безцінним, його не можна купити навіть за мільярд євро. Тому рік життя позивач оцінює в 100     000     000 гривень, які вимагає відшкодувати Державою Україна ;
11) стягнути моральну шкоду, яку позивач оцінює в 1000000 гривень, за фактом знущання чиновниками, бездіяльності, глузувань у діях усіх цих службовців вбачаються  ознаки статей 161, 364 та 367 КК України, однак в Україні правоохоронні органи не працюють на захист".
У позові позивач зазначає, що він неодноразово звертався до різних органів державної влади, правоохоронних органів, судів щодо отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а також у зв`язку із зниженням пенсії за останні роки; у зв`язку з невідповідністю розміру його пенсії прожитковому мінімуму; у зв`язку з бездіяльністю органів Пенсійного фонду, які відмовляються визнати його право пенсію по втраті годувальника; у зв`язку з ненаданням медичної допомоги, правової допомоги та з низки інших питань, які так і не були вирішені, чим позивачеві, на його думку, було завдано матеріальних збитків та моральну шкоду.
Дослідивши матеріали позовної заяви, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з частиною першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень -обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Зміст позовних вимог - це визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, а тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та  вказати спосіб захисту свого порушеного права.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.
Як можна зрозуміти зі змісту позовної заяви, у ній позивач висловлює критику державної економічної, соціальної політики, політики у сфері охорони здоров`я, пенсійного забезпечення, банківської справи, стану ринку нерухомості в Україні, цифрової трансформації, а також не погоджується з тим, що, незважаючи на його численні звернення,  державні органи так і не спромоглися вирішити питання щодо перерахунку і призначення йому пенсії, а адвокатська спільнота відмовилася надати йому правову допомогу для захисту цих прав, у зв`язку з чим позивачеві, на його думку, було завдано моральної та майнової шкоди. 
У цьому контексті Суд зазначає, що, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Відповідно до частини першої статті 266 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.
З огляду на викладене, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій, бездіяльності Президента України, які прийнято/вчинено/допущено у правовідносинах, у яких такий суб`єкт владних повноважень реалізовував свої владно-управлінські функції.
Водночас позивач не наводить аргументів, які саме конкретні рішення, дії чи бездіяльність Президента України як суб`єкта владних повноважень, який реалізував публічні владно-управлінські функції (повноваження) у публічних правовідносинах, що виникли між ним і Президентом України, безпосередньо порушили його суб`єктивне право й призвели до завдання йому матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Всупереч викладених вимог процесуального закону позов не містить посилань на рішення, дії чи бездіяльність Президента України як суб`єкта владних повноважень, які, на думку позивача, завдали йому моральної та/або матеріальної шкоди, як і відсутнє обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між такими рішеннями, діями, бездіяльністю і розміром заявлених матеріальних і моральних втрат. 
Суд також звертає увагу позивача, що, відповідно до частини першої статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
У позові як відповідачів позивач, крім Президента України, вказав також Державу Україну та Державну казначейську службу України (Казначейство України).
Суд зазначає, що конкретних вимог до вказаних відповідачів, як і їхнього обґрунтування, позов не містить. 
Водночас Суд зазначає, що за правилами статті 22 КАС України публічно-правові спори, відповідачами у яких є Держава Україна, Державна Казначейська служба України до виключної підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції не належать і розглядаються окружними адміністративними судами.
Об`єднання в одному позові позовних вимог, частина з яких підсудні Верховного Суду як суду першої інстанції, а інші частина -  окружному адміністративному суду, є підставою для повернення позовної заяви, відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.
Також частиною четвертою статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. 
Водночас позивачем, у порушення вказаних вимог, до позовної заяви долучено копії та оригінали документів, особистих записів, нотаток, листування з різними державними органами без зазначення у позові, які обставини вони підтверджують в контексті змісту позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їхнього усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).
З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, установивши строк, протягом якого позивач має усунути вказані судом недоліки та подати до Верховного Суду уточнену позовну заяву до суб`єкта владних повноважень/суб`єктів владних повноважень із урахуванням приписів процесуального закону, а також з викладенням обставин та обґрунтувань, з якими позивач пов`язує порушення своїх прав, свобод та інтересів рішеннями, діями чи бездіяльністю такого суб`єкта/таких суб`єктів, та з посиланням на відповідні докази. 
Також до позовної заяви з усуненими недоліками необхідно додати її копії відповідно до кількості учасників справи та належним чином засвідчені копії документів, додані до такої заяви.
Керуючись статтями 161, 169, 243, 248, 266 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейства України, Президента України про визнання протиправними дій залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя:                                                                                                                                            О.Р. Радишевська