ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1528/23 Справа № 211/2848/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 липня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 23.03.2023 о 20 годині 21 хвилині водій ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Хортицьке шосе, 3А, АЗС «ОККО», керуючи транспортним засобом ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно та нікому не створить небезпеки, в результаті чого пошкодив автозаправний пістолет АЗС «ОККО». У наслідок чого було пошкоджено автозаправний пістолет, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3. б), 10.1. Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 23.03.2023 о 20 годині 21 хвилині водій ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Хортицьке шосе, 3А, АЗС «ОККО», керував транспортним засобом ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 , та на порушення встановлених правил залишив місце ДТП, до якого він причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10. а) Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.
Постановою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, за статтею 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. На підставі статті 36 КУпАП України визначено кінцеве адміністративне стягнення шляхом поглинання меншого покарання більшим згідно санкції статті 124 КУпАП призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що не порушував закон та не вчиняв жодного адміністративного чи іншого правопорушення з огляду на фактичні дані, що обґрунтовуються належними та беззаперечними доказами, які підтверджують, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП. Вказує, що дійсно він приїжджав на заправку, але пістолет вставляв працівник заправки, повідомивши що він сам заправить. Повертаючись з каси після оплати, ОСОБА_1 був впевнений, що автомобіль вже заправлений оскільки працівник заправки побажав йому щасливої дороги, але коли почав рух почув почув дивний звук та зупинився. До автомобіля підбіг той самий працівник, який його заправляв, вибачився, що забув витягнути пістолет з його бака після заправки та повідомив, що він все полагодить сам. Як виявилось, коли він почав рух, то в результаті натяжки шлангу частина шлангу залишилась у горловині його баку, а інша частина шлангу залишилась в колонці. ОСОБА_1 повернувся до приміщення заправки розбиратись у ситуації та працівники заправки повідомили, що у них часто таке трапляється і до них жодних претензій немає і він може їхати. Однак, на початку травня 2023 року зателефонували працівники патрульної поліції і повідомили, що хочуть щоб я надав їм пояснення з приводу ДТП на заправці в м.Запоріжжі. Вказує, що судом не взято до уваги, що в матеріалах справи наявні лише паперові докази, до матеріалів не долучено відео на якому було б зафіксоване правопорушення. Вважає, що додані до протоколу докази не підтверджують його вини та є недопустимими доказами по справі. Вказує, що фотофіксація не відображає час та будь які ознаки скоєння ДТП, фото колонки, де зображені заправочні пістолети, також не відповідає дійсним обставинам справи, пістолет зображено без шлангу, а я дістав пістолет разом зі шлангом що може підтвердити тільки відеозапис, фото автомобіля, номер якого не змогли ідентифікувати самі ж працівники поліції, які прибули на місце так званого ДТП на АЗС ОККО. Вважає, що пояснення оператора заправки не узгоджується з наданими фотографіями, які роздруковані з камери відео спостереження АЗС ОККО, а відеозапис всієї події ДТП на АЗС ОККО чомусь відсутній. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про особу молодшого заправника, який за словами оператора АЗС ОСОБА_2 вставив пістолет в бак автомобіля військових. Вважає, що пояснення оператора ОСОБА_3 не містять всіх фактичних обставин події, тому що всі дії виконував саме молодший заправник, який і міг все пояснити спочатку працівникам поліції, а потім в якості свідка суду. Вважає, що було порушено дослідження доказів, а також присутня неповнота і упередженість судового розгляду, постанова не відповідає фактичним обставинам справи, рішення суду не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому підлягає скасуванню апеляційним судом як незаконне.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.
У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у даній справі мотивував його тим, що вину ОСОБА_1 доведено, він дійсно порушив правила дорожнього руху, а саме порушив п. п. 2.3. б), 10.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, а також порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.05.2023 серії ААД № 261365, копією схеми місця ДТП з фото таблицею, копіями пояснень ОСОБА_1 , копією пояснення працівника АЗС «ОККО» ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.
Також судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.05.2023 серії ААД № 261366, копією протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП, копією пояснення правопорушника, тощо.
Відповідно до положень Правил дорожнього руху України п.2.3б Правил дорожнього руху України обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно п. 2.10 Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Апеляційний суд при дослідженні вказаних обставин і доказів дійшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.1, 2.10, Правил дорожнього руху.
Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Згідно наявних матеріалів справи докази які додані до протоколів про адміністративне правопорушення, та на які посилається суд першої інстанції, є неналежної якості, та апеляційний суд не може вважати їх належними та допустимими доказами по справі.
Так схема місця ДТП яка склалася 23 березня 2023 року (т.1 а.с.5, т.2 а.с.5) є не оригіналом документу, а лише його фотокопія неналежної якості, у якій неможливо повністю розібрати текст, але можливо розібрати, що в ній зазначено, що зі схемою ознайомлений «АЗС «Окко» м.Запоріжжя, шосе Хортицьке 3а, але не зазначено кого саме ознайомлено та взагалі відсутні будь-які підписи учасників ДТП яких дійсно було ознайомлено. На підставі викладено апеляційний суд не може вважати такий доказ належним та допустимим, оскільки складена схема місця ДТП була за відсутністю учасників ДТП та є неналежною якістю для повного ознайомлення судом.
Наявні фотознімки автомобіля та автозаправного пістолета АЗС, апеляційний суд також не може визнати належним та допустимим доказом по справі, оскільки фотознімок автомобіля також неналежної якості є чорно-білим та нечітким, на якому не можливо розгледіти номер транспортного засобу, не можливо визначити коли саме був зроблене це фото, та взагалі не несе ніякої доказової інформації. (т.1 а.с.6, т.2 а.с.6)
Наявний у матеріалах справи Рапорт про звернення до поліції, апеляційний суд також вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки є неналежної якості, текс взагалі неможливо розібрати та надати оцінку вказаних у рапорті обставин. (т.1 а.с.7, т.2 а.с.7)
Наявні у матеріалах справи пояснення свідка прізвище та його інші контактні дані не можливо розібрати ьє також не оригіналами, а чорно-білими фотознімками цих документів які є неналежної якості, а тому апеляційний суд також не може надати оцінку вказаних у поясненнях подій, а тому не є належними та допустимими доказами по справі. (т.1 а.с.10, т.2 а.с.10)
Наявні пояснення ОСОБА_1 та рапорти працівників поліції не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 (т.1 а.с.8,9,11-13, т.2 а.с.8,9,11-13).
Тобто працівник поліції, який безпосередньо оглядав місце події, оптував учасників ДТП, тобто збирав докази у справі про адміністративне правопорушення не виконав вимоги ст.251 КУпАП та склав протокол про адміністративне правопорушення ґрунтуючись на припущеннях щодо винуватості ОСОБА_1 .
Враховуючи зібрані по справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні докази не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в наслідок судового розгляду справи крім проколів про адміністративне правопорушення ніякими іншими належними та допустимими доказами наявними у матеріалах справи не підтверджуються висновки оскарженої постанови про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннях, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є порушення правил дорожнього руху, а ця обставина не була доведена з належною повнотою в ході судового розгляду справи, то апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення. За відсутністю доведеності вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП також відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 122-4КУпАП. Тому оскаржена постанова, як не обґрунтована підлягає скасуванню.
Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.
За підсумком оскаржена постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя